איפא"ק
איפא"ק (AIPAC; ראשי תיבות באנגלית: American Israel Public Affairs Committee – הוועד האמריקאי-ישראלי לענייני ציבור) היא שדולה פרו-ישראלית בבתי הקונגרס האמריקניים.
![]() | |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
---|---|
מטה הארגון |
וושינגטון די. סי. ![]() |
מייסדים |
ישעיהו (סי.) קנן ![]() |
עובדים |
396 (נכון ל־2013) ![]() |
תקופת הפעילות |
3 בינואר 1963 – הווה (61 שנים) ![]() |
aipac | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/b/b0/President_Rivlin_meeting_the_senior_management_of_AIPAC%2C_January_2015.jpg/250px-President_Rivlin_meeting_the_senior_management_of_AIPAC%2C_January_2015.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Reuven_Rivlin_at_a_meeting_with_AIPAC_delegation%2C_January_2018_%283168%29.jpg/250px-Reuven_Rivlin_at_a_meeting_with_AIPAC_delegation%2C_January_2018_%283168%29.jpg)
השדולה נוסדה ב-1951, מורכבת בעיקר מיהודים-אמריקאים, ועוסקת בעיקר בשתדלנות לגבי האינטרסים של מדינת ישראל. היא נחשבת כאחת השדולות החזקות והמשפיעות ביותר בקונגרס ומהגדולות הן בלובי הישראלי (אנ') והן בלובי היהודי.
מטרתה הראשונית הייתה להתמקד באנשי הקונגרס, אך בפועל היא מפנה את רוב תשומת הלב לאנשי הזרוע המבצעת. ישנם אנשים רבים בממשל האמריקאי אשר מאמינים, כמו איפא"ק, כי תמיכה בישראל צריכה להיות המרכיב המרכזי במדיניות החוץ של ארצות הברית במזרח התיכון (אנ')[1].
היסטוריה
עריכההשדולה נוסדה על ידי ישעיהו (סי) קינן כהמשך לארגונים ציוניים קודמים, בהם מועצת החירום הציונית שפעלה בסוף מלחמת העולם השנייה. תחילה נרשמה השדולה בשם "המועצה הציונית האמריקאית", אולם ב-1954 הוחלף המעמד לארגון מקומי בשם "וועד האמריקני ציוני לענייני ציבור" ויועד לשדולה בקונגרס. את השם הנוכחי קיבל הארגון בשנת 1959.
בשנת 1974 החליף מוריס אמיתי את קינן בראשות הארגון וב-1980 החליף אותו תום דיאן. במהלך תקופה זו היה איפא"ק ארגון קטן מאוד שלא היה מוכר. דיאן הביא לגידול עצום בהיקף הפעילות של הארגון (התקציב גדל מ־1.5 מיליון דולר ל־14 מיליון ומספר החברים גדל משמונת אלפים לחמישים אלף תוך שבע שנים).
ב-1981 עשה איפא"ק את הניסיון המשמעותי הראשון להתמודד עם הממשל סביב מכירת מטוסי ה-AWACS לערב הסעודית. הניסיון אומנם נכשל, אך איפא"ק הקשה מאוד על הנשיא. ב־1982 תמך הארגון בתוכנית רייגן, בניגוד לעמדת ישראל, והצליח למנוע קיצוץ בסיוע האמריקאי שנועד ללחוץ על ישראל. במקביל החל איפא"ק ב"תוכנית לפיתוח מנהיגות פוליטית" שגידלה דור של פוליטיקאים יהודים.
במהלך שנות השמונים החל איפא"ק לעבוד גם בשתדלנות בזרועות הממשל ואימץ בעקבות כך עמדות ימניות יותר. לשיא הגיע תהליך זה בזמן המאבק על ההתנחלויות שהגיע לנקודת פיצוץ ב־12 בספטמבר 1991 כאשר שתדלני איפא"ק (למעלה מאלף מאתיים) ניסו לשכנע את חברי הקונגרס לתמוך באימוצן. המאמץ נכשל בעקבות מתקפה חריפה ביותר של ג'ורג' בוש (האב) כלפי השדולה שבה טען (בין השאר) כי השדולה אינה פועלת בהתאם לאינטרסים של ארצות הברית. עם זאת, איפא"ק הצליח לבסוף לגייס את תמיכת הקונגרס בערבויות (לאחר שהוסכם לקזז מהן את ההשקעות בהתנחלויות).
מאז תחילת שנות התשעים, פעילות איפא"ק פחתה במקצת וכך גם השימוש שישראל עושה בה, אולם עדיין איפא"ק נחשבת לשדולה השנייה בעוצמתה בקונגרס האמריקאי (לאחר שדולת יצרני הנשק הקל). ב־2005 הסתבכו שניים מבכירי איפא"ק בפרשה של העברת מידע סודי לישראל, פרשה שהביאה לפרישתם מהארגון ולפגיעה חמורה במעמדו.
בעשור השני של המאה ה-21 עומדים בראש מועצת המנהלים של איפא"ק חמישים אנשים רבי השפעה בפוליטיקה הדמוקרטית והרפובליקנית ובעניינים אזרחיים ברחבי המדינה. בהם הסנטור לשעבר רודי בושווייץ, סטיבן גרוסמן ובוב אשר.
תקציב השדולה מגיע מתורמים פרטיים, מדמי חברות שעל החברים לשלם. היא אינה מקבלת שום סבסוד מממשל ארצות הברית או מממשלת ישראל.
במרץ 2022 פורסם מכתב מטעם איפא"ק ובו נתבקשו חברי הארגון להמשיך לתמוך ברשימת חברי קונגרס מהמפלגה הרפובליקנית בשל יחסם החיובי למדינת ישראל, בהם עשרות חברי קונגרס שטענו שתוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 זויפו, וחלקם תמכו באירועי ההסתערות על הקפיטול ובתאוריית ההחלפה הגדולה[2].
מטרות
עריכהאיפא"ק פועלת לדאוג לקיומו של הסיוע החיוני אותו מקבלת ישראל מממשלת ארצות הברית, על מנת שישראל תישאר חזקה ובטוחה. כמו כן, היא פועלת על מנת לקדם שיתוף פעולה אסטרטגי בין שתי המדינות על מנת לקדם מדיניות נגד הטרור. שיתוף הפעולה האסטרטגי יביא גם להחלפת מידע בין המדינות בנושא טכניקות ביטחוניות וטכנולוגיות על מנת לשמור על ביטחון המדינות וכן, עצירת מדינות כגון איראן מלהשיג נשק להשמדה המונית.
הישגים
עריכהאיפא"ק זוקפת לזכותה הישגים רבים במהלך שנות קיומה:
- השיגה תמיכה נרחבת לכך שזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה מפני רקטות בעזרת העברת החלטה בבית הנבחרים.
- חיזוק שיתוף הפעולה בין ארצות הברית וישראל בנושא האנרגיה. העבירה חקיקה שייסדה תוכנית מענק שמממנת מיזם משותף של ארצות הברית וישראל בנושא אנרגיה חלופית.
- באמצעות עצומה שחתמו עליה 104 חברי בית הנבחרים, יצאה בקריאה לחיזוק כוחה של יוניפי"ל לעצור את העברת הנשק של חזבאללה לאורך הגבול הסורי.
- העבירה מכתב שחתומים עליו 34 סנטורים שמדגיש את הצורך בהפעלת לחץ אמריקני על מצרים לפעול להפסקת הברחות הנשק לעזה.
- העבירה החלטה בבית הנבחרים שמברכת את ישראל על ציון 40 שנה למלחמת ששת הימים.
- נקטה בפעולות רבות בדאגה לשמירה על הסטנדרטים של הממשלה הפלסטינית, ביניהן, שליחת מכתבים חתומים בידי 259 חברי בית הנבחרים ו-79 סנטורים שקוראים לאיחוד האירופי ולארצות הברית לא להעניק שום סיוע או הכרה לממשלה הפלסטינית עד שזאת לא ממלאת את דרישותיה הבין-לאומיות.
- אישרה הסכם שהוביל לכניסת מגן דוד אדום לצלב האדום העולמי[3].
- דאגה לחיזוק הסנקציות הכלכליות המוטלות על איראן במטרה למנוע ממנה ייצור של נשק גרעיני.
- העבירה החלטה שקוראת להטלת סנקציות על ארגונים המשקיעים בסקטור האנרגיה של איראן, במטרה להקטין את המענקים שאיראן מקבלת עבור פיתוח נשק גרעיני.
- העבירה החלטות בקונגרס שמביעות תמיכה נלהבת בזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה מפני התקפות של חזבאללה וחמאס.
- הגבירה את הסיוע הצבאי לישראל במשך האינתיפאדה.
- העבירה החלטה שנותנת לנשיא ארצות הברית להטיל סנקציות על סוריה, בעקבות מעורבותה בלבנון ותמיכתה בטרור.
דרכי פעולה
עריכהאיפא"ק פועלת במגוון דרכים על מנת להגיע לקהלי יעד שונים בארצות הברית – מחברי קהילות יהודיות, לסטודנטים בקמפוסים ועד לחברי ממשלה וקונגרס.
- איפא"ק מארחת ועידות ותוכניות חינוכיות שבהן משתתפות דמויות מפתח בהנהגה היהודית העולמית.
- יוצרת קשרים עם דמויות מפתח בקהילות שונות ובעלי רקעים תרבותיים ופוליטיים שונים, על מנת להבטיח שארצות הברית נשארת מחויבת לקשר אמריקני-ישראלי חזק.
- כל שנה איפא"ק פועלת יחד עם חברי קונגרס מובילים על חוקים שניתן להעביר שיסייעו בחיזוק הקשר בין ארצות הברית וישראל.
- באמצעות ארגוני צדקה מסבסדת משלחות לימוד לישראל עבור מנהיגים בין-לאומיים, מקבלי מדיניות, עיתונאים ועוד. חלק מהמשלחות מתמקדות באוכלוסיות ספציפיות, למשל מנהיגים פרוגרסיבים בארצות הברית[4].
- מצוותת יחצ"ני ציבור יחד עם צוות מומחים לחנך את נבחרי הציבור, מקבלי ההחלטות וכו' בתחום.
- פועלת במאות קמפוסים ברחבי ארצות הברית כדי ללמד את הסטודנטים איך להתערות בעולם הפוליטיקה ואיך לבנות תמיכה בישראל.
- איפא"ק ממלאת עצומה לנשיא ארצות הברית, ובה דרישה להימנע מלחץ על ישראל בנושא המשא ומתן הפלסטיני[5].
ביקורת
עריכהאיפא"ק ספגה ביקורת כמי שתומכת רק במדיניות והשקפות של הימין הישראלי, ואינה מייצגת את היהודים באמריקה[6][7][8][9].
הפרופסורים סטיבן וולט וג'ון מירשהיימר פרסמו ספר בשם The Israel Lobby and U.S. Foreign Policy (אנ') ובו טענו שבשל כוחו הרב של הארגון הוא עלול להשפיע על הממשל האמריקאי לפעול בניגוד לאינטרסים שלו, דבר שעלול לפגוע גם בביטחונה של ישראל בטווח הארוך[10].
כמו כן, בעבר נדרש להגדיר את איפא"ק כסוכנות הזרה הפועלת בארצות הברית (בהתאם לחוק FARA), בין היתר על ידי הסנאטור ג'יימס ויליאם פולברייט ובכיר ה-CIA ויקטור מארצ'טי.
המעורבות של איפא"ק בפוליטיקה האמריקאית מציתה תגובות נגד באשר למעורבותו של "הלובי הישראלי (אנ') החזק", במיוחד בקרב המחנה הפרוגרסיבי, ש"ממילא חושב שישראל משפיעה יתר על המידה בפוליטיקה המקומית"[11].
ראו גם
עריכה- ארגון ציוני אמריקה
- J Street - המקבילה השמאלנית של איפא"ק
- הוועד היהודי-אמריקני
לקריאה נוספת
עריכה- יוסי מלמן ודן רביב, שותפים לדבר מעשה, ספרית מעריב, 1994.
- John J. Mearsheimer & Stephen M. Walt, The Israel Lobby and U.S. Foreign Policy, 2007.
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של איפא"ק (באנגלית ובספרדית)
- איפא"ק, ברשת החברתית פייסבוק
- איפא"ק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- איפא"ק, ברשת החברתית אינסטגרם
- איפא"ק, ברשת החברתית LinkedIn
- איפא"ק, סרטונים בערוץ היוטיוב
- יהודה אוזלבו, יהדות ארצות הברית ומאבקה בחרם נגד ישראל, באתר קרן משפחת רודרמן, דצמבר 2018
- גיל טרוי, הקול היהודי: כוח פוליטי וזהות בבחירות לנשיאות ארצות הברית, באתר תוכנית רודרמן ללימודי יהדות ארצות הברית, ספטמבר 2016
- אלון פנקס, ישראל - מפלגת או מאחדת את ארצות הברית?, באתר תוכנית רודרמן ללימודי יהדות ארצות הברית
- ארמין רוז (סיכום ותרגום: דוד וינברג), "האם אייפא"ק איבדה את שיניה", השילוח, גיליון 3, פברואר 2017
- אילן פפה, עם אלהים, לצדם: על הארגונים הפרו ישראליים בארצות הברית, מטעם 9, 2007, עמ' 65–83
- מידע על השדולה באתר הניו יורק טיימס (באנגלית)
- Kobby Barda, AIPAC’s Grassroots Path to Congress: How Isaiah Kenen Built AIPAC to Be A Powerhouse, Simple Story. 2020.
- Kobby Barda, Isaiah Kenen, President Eisenhower, and Aid to Israel During the Suez Crisis, Cambridge Open Engage, Swe. 2020, doi:10.33774/coe-2020-pwp4n.
- John Mearsheimer and Stephen Walt, The Israel Lobby, London Review of Books, Vol. 28 No. 6, 23 March 2006
- Thomas B. Edsall and Molly Moore, Pro-Israel Lobby Has Strong Voice, The Washington Post, September 5, 2004
הערות שוליים
עריכה- ^ Neil, A. Lewis, February 28, 2008
- ^ In letter to members, AIPAC defends recent endorsements, The Jewish Journal of Greater Los Angeles, 19 March 2022 (באנגלית).
- ^ איי.פי, אושר צירוף מד"א לצלב האדום הבינלאומי, באתר ynet, 22 ביוני 2006
- ^ Rotem A. Oreg, בונים גשרים - בין ביקור ביידן לפגישה עם משלחת פרוגרסיבית, 25 ביוני 2022
- ^ יתד נאמן י"ד אייר תשס"ט, עמוד 3
- ^ שלמה שמיר, הצגה ותו לא: לנתניהו אין סיכוי לשנות אף פסיק בהסכם המתגבש עם איראן, באתר מעריב אונליין, 1 במרץ 2015
- ^ מאמר המערכת, אייפא"ק — שדולה למען נתניהו, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2023
- ^ מרב זונשיין, הבעיה היא איפא"ק, לא דונלד טראמפ, באתר "שיחה מקומית", 19 במרץ 2016
- ^ יוענה גונן, סוף סוף מישהו בועט באייפא"ק, באתר הארץ, 1 במרץ 2020
- ^ The Israel Lobby, John Mearsheimer and Stephen Walt, 23 March, 2006
- ^ נתנאל שלומוביץ, איפא"ק ניצחה בקרב על הקול הדמוקרטי בניו יורק, אך כנראה תפסיד במלחמה, באתר הארץ, 26 ביוני 2024