גלעד קלטר
גלעד קלטר (נולד ב-2 באפריל 1976) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
גלעד קלטר | |
לידה |
2 באפריל 1976 (בן 48)![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
תקופת הפעילות | מ-2002 |
עיסוק | דיבוב, משחק |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/0/09/%D7%92%D7%9C%D7%A2%D7%93_%D7%A7%D7%9C%D7%98%D7%A8_%D7%95%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%A0%D7%94_%D7%91%D7%A0%D7%90%D7%99_-_%D7%A8%D7%95%D7%9E%D7%9F_%D7%91%D7%A2%D7%91%D7%95%D7%93%D7%94_2009.jpg/220px-%D7%92%D7%9C%D7%A2%D7%93_%D7%A7%D7%9C%D7%98%D7%A8_%D7%95%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%A0%D7%94_%D7%91%D7%A0%D7%90%D7%99_-_%D7%A8%D7%95%D7%9E%D7%9F_%D7%91%D7%A2%D7%91%D7%95%D7%93%D7%94_2009.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/7/70/%D7%92%D7%9C%D7%A2%D7%93_%D7%A7%D7%9C%D7%98%D7%A8_%D7%95%D7%98%D7%9C%D7%99_%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%9F_-_I_LOVE_YOU_-_2010.jpg/220px-%D7%92%D7%9C%D7%A2%D7%93_%D7%A7%D7%9C%D7%98%D7%A8_%D7%95%D7%98%D7%9C%D7%99_%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%9F_-_I_LOVE_YOU_-_2010.jpg)
ביוגרפיה
עריכהקלטר גדל בשכונת הדר יוסף בתל אביב, ובגיל צעיר התקבל ללהקת צופי תל אביב שם זכה להכרה בכישרון המשחק שלו ולהצלחה. במסגרת הלהקה שיחק בתפקיד הראשי במחזמר "המועמד".
בצבא שירת בתיאטרון חיל האוויר כשחקן וכמפקד התיאטרון. לאחר השחרור העלה עם חברו לתיאטרון חיל האוויר אורן לביא הצגה מוזיקלית בשם "מקלות בגלגלים" שזכתה בפסטיבל עכו בשנת 1997. בתקופה זו הופיע אף כקומיקאי במופע דומינו גרוס בתיאטרון ביחד עם שחקנים נוספים. הופעות אלו משכו את תשומת לב אנשי תיאטרון גשר ושחקני המופע הוזמנו להבחן לקבלה לתיאטרון.
קלטר התקבל לתיאטרון, לקבוצת "גשר 2", והיה לאחד משחקניו הקבועים של התיאטרון משנת 1998. בתחילה שיחק בתפקידים זעירים במחזות "דון ז'ואן", "אוכלים", "הנהר", "מר ברינק" ו"ים". לאחר מכן קיבל את תפקידו של "איוואן בן בלי בית" המשורר המטורף בהצגה השטן במוסקבה, בה שיחק חיים טופול בתפקיד השטן. כן שיחק בתפקיד "דמטריוס" בהפקת חלום ליל קיץ. בשנים הבאות המשיך בתפקידי משנה, בתיאטרון, אך בשנת 2005 גילם את קטוריאן בהצגה "איש הכריות" על פי מרטין מק'דונה. ההצגה זכתה לשבחי הביקורת, אך לא להצלחה גדולה בקהל הישראלי. בשנים 2003 עד שנת 2006 שיחק בהצגת הילדים "בגדי המלך החדשים" בהפקת התיאטרון שלנו.
לאחר מכן המשיך קלטר בתפקידים שונים בהצגות "מדיאה" ו"הלילה ה-12". בהצגה "הלילה ה-12" על פי שייקספיר, בה גילם את פסטה, הפגין קלטר גם את יכולתו בזמרה. כן שיחק לצד אורנה בנאי בהצגה "רומן בעבודה" על פי סרט סובייטי משנות ה-70.
קלטר השתתף בפרסומות ידועות, ובסדרות "חטף פתח" ו"לשם שינוי" בטלוויזיה החינוכית. הוא דיבב גם במשחק המחשב "פיפוש המהפכה" בתפקיד מר שיק.
בשנים 2010–2009 שיחק בסדרת הטלוויזיה "האי" בערוץ הילדים, בתפקיד רון העוזר של אסתר באגודת הקיפרים. ב-2011 הצטלם לסרטו של תום שובל "הנוער", שיצא לבתי הקולנוע בשנת 2013.
בשנת 2012 שיחק בהצגה "פרימה דונה" של תיאטרון גשר.
בשנת 2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ג'ינג'י" בערוץ ג'וניור לצופי yes, בתפקיד רפי אבא של אודי. כמו כן משתתף בסדרת הקומדיה "השוטר הטוב" בתפקיד ראובן ובסרט "ציפורי חול" לצידו של אמנון וולף. באותה השנה עלה עם ההצגה "מר ורטיגו" כמאסטר יהודי. כמו כן, משתתף בהצגות ״הדיבוק״ כרב עזריאל ממירופול, ״כפר״ של יהושע סובול כד״ר ארדה, ״יאקיש ופופצ׳ה״ כטוקרקבלט, ״מסעות אודיסאוס״ כאודיסאוס, ״רוח התיאטרון״ כסדרן, ״ספר דוד המלך״ כשחקן וב״במנהרה״ כיפתח (חולק את תפקידו עם מיקי לאון). קלטר אף הופיע במחזמר "עלובי החיים" של תיאטרון הבימה, בתפקיד השוטר ״ז'אבר״, במקביל עם השחקן יגאל שדה.
ב-2016 שיחק בתפקיד אורח גילם את רממתק"ל בסדרת הנוער ״גרעינים״ ששודרה בערוץ הילדים.
ב-2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "שכונה" בערוץ ניקלודיאון שב-HOT, בתפקיד פריצי. בנוסף שיחק בתור דמות משנית בסדרה "ילדי בית העץ" בתפקיד אבא של דניאל. באותה השנה עלתה ההצגה "הרצל אמר!" בה הוא משחק את בנימין זאב הרצל.
בספטמבר 2018 עלה בתיאטרון גשר המחזה ״רודף העפיפונים״ בו הוא מגלם את רחים חאן ומפקד רוסי.
ב-2019 עלה עם ההפקה ״משפט חוזר״ של ליעד שוהם ועוזי וייל בבימויו של אמיר י. וולף. בהצגה מגלם את רועי גונן.
2020 עלתה ההפקה המיוחדת ״מי כמוני״ מאת רועי חן ובבימויה של אילאיל סמל, בה קלטר מגלם את ד״ר יורש.
ב-2020 התחיל לשחק את דמותו של עמנואל גודמן בסדרת הריגול "ספיידרז" של ערוץ TeenNick.
ב-2023 בפסח השתתף בפודקאסט של רגעי קסם בערוץ הופ! בתפקיד תיק תק השעון יחד עם יובל לוין ששחיקה את גאיה ועם דקלה הדר ששחיקה את אמא של גאיה (נורית).
חיים אישיים
עריכהקלטר נשוי לדנה פורת-קלטר, מעצבת גרפית, ואב לשלושה בנים.
דיבוב
עריכהבמקביל לעבודתו בתיאטרון גשר, עוסק קלטר בדיבוב, ודיבב בסדרות ובסרטים רבים. אחת הדמויות המזוהות עמו ביותר היא סקווידוויד מהסדרה "בובספוג מכנסמרובע", המשודרת בישראל מאז 2003. בנוסף דיבב את פיטר פטיגרו בסרטי "הארי פוטר", קובלסקי מ"הפינגווינים ממדגסקר", מספר דמויות ב"מפרץ ההרפתקאות, קפטן סמק מהסרט "בית" ועוד דמויות רבות בסדרות וסרטים, כגון "קיד וקאט", "שרק", "חיים בזרם", "הסקטיניני דיונות הזהב", "בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ'", "החלילן מהמלין", "טינקרבל והאוצר האבוד", "ג'ימי קול", "חייכו והלכו! והמחתה דו-מבערית", "טינקרבל וסוד הכנפיים", "מיני טף", "טופי ומכוניות הפלא", "הטקטקים", "הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים", "וואן פיס", "קובי קובי", "טוני הוק: בום בום סאבוטז'", "הפלאסטריקה באי הפסחא", "סטראספיד בעולם המטורף", "פלא של פארק", "בידאמאן", "שירי אוהבת ללמוד", "אגדות אלף לילה ולילה", "הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי", "משאלתה של אנאבל", "קלאופטרה בחלל", "צוות תרנגול" ו"מזלגוני שואל שאלה", "מיני טף".
קלטר דיבב את היינץ דופנשמירץ מהסדרה "פיניאס ופרב" וחטפני השועל מהסדרה "מגלים עם דורה". הוא דיבב גם את רפאל בהפקות שונות של "צבי הנינג'ה" שדובבו לעברית, את אופטימוס פריים בסדרות ובסרטי "רובוטריקים" (ביניהם גם בסרט האמריקאי משנות ה-80), את חזיר ב"חברים בחווה", את פליקלי החייזר בסדרה "לילו וסטיץ'", טימותי מ"אלרגי למפלצות", ניק מ"המפלצות שלי", ואת סופרמן ב"ליגת הצדק בפעולה". קלטר מדבב גם את קפטן אמריקה, ואת הדוב פדינגטון בסדרת הטלוויזיה מ-2020. הוא דיבב את דמויותיהם של רג'ינלד קווילט והיילי ריסקי במשחק המחשב הישראלי "פיפוש" מ-2021. ב-2022 דיבב את רוי פרסטון בסרט "המחנה הקסום" ואת ג'ק הורנר הגדול בסרט "החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי". ב-2023 דיבב את קאמק, המכשף והיועץ המלשין של באוזר, בסרט "האחים סופר מריו - הסרט"
בנו, רום קלטר, החל אף הוא לדבב בשנת 2010.
חבריו שמחה ברבירו, יורם יוספסברג ואמנון וולף התאחדו איתו למדבבים ראשיים באולפני אלרום.
קישורים חיצוניים
עריכה- גלעד קלטר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
- גלעד קלטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- גלעד קלטר, בארכיון הבימה
- גלעד קלטר, בארכיון תיאטרון גשר
- גלעד קלטר (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר תיאטרון גשר
- ניר יהב, סקס, סמים ובובספוג: השחקן העסוק שמעולם לא למד משחק, באתר וואלה, 10 באוקטובר 2017