ז'ואן מנואל סראט
ז'ואן מנואל סראט (בקטלאנית: Joan Manuel Serrat; נולד ב-27 בדצמבר 1943 בברצלונה) הוא זמר וכותב שירים קטלאני. סראט הוא אחד המוזיקאים הבולטים במוזיקה המודרנית והפופולרית של קטלוניה וספרד[1].
![]() | |
ז'ואן מנואל סראט (2007) | |
לידה |
27 בדצמבר 1943 (בן 80) ברצלונה, ספרד ![]() |
---|---|
שם לידה | ז'ואן מנואל סראט טרסה |
שם במה |
El Noi del Poble-Sec ![]() |
מוקד פעילות |
ספרד ![]() |
תקופת הפעילות |
1965 – דצמבר 2022 (כ־57 שנים) ![]() |
סוגה | נואבה קנסיון, פופ |
שפה מועדפת |
ספרדית, קטלאנית ![]() |
חברת תקליטים |
סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, Edigsa, אריולה רקורדס, Novola ![]() |
פרסים והוקרה |
|
jmserrat.com | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהסראט החל את דרכו המוזיקלית בגיל 17, עת קיבל את הגיטרה הראשונה שלו, לה הקדיש את אחד משיריו המוקדמים, "גיטרה אחת".
בשנות השישים המוקדמות, סראט היה חלק מלהקת פופ, הוא ניגן יחד עם שותפיו ללימודים מבית ספרו בברצלונה, כאשר השירים העיקריים שהם ניגנו היו שירי הביטלס ושירים איטלקים מתורגמים לספרדית.
ב-1965, בעת ששר בתוכנית רדיו בשם "רדיוסקופ", המנחה סלבדור אסקמיז'ה עזר לו לחתום על חוזה הקלטה עם חברת "אדיגסה", שם הוא הקליט והצטרף ללהקה. הופעתו הבימתית הראשונה של סראט נערכה ב-1967 בפלאו דה לה מוזיקה קטלנה. הופעה זו עזרה לו לבסס את עצמו כאחד האמנים החשובים בקטלוניה. שנה לאחר מכן ביקשה ספרד כי סראט יהיה נציגה לאירוויזיון 1968 בשירו "לה, לה, לה". אולם סראט ביקש לשיר בקטלאנית ודבר זה הפך לקונפליקט הראשון של סראט בנושא הפוליטיקה של השימוש בשפה בספרד הפרנקיסטית. הרשויות התעקשו על שירה בספרדית, אך סראט עמד בסירובו ולכן שלחה ספרד במקומו את הזמרת הספרדייה מסיאל.
שיריו של סראט הוחרמו ותקליטיו נשרפו ברחוב. הוא טס לדרום אמריקה והשתתף בפסטיבל, שם לקח את המקום הראשון עם השיר "פנלופה". ב-1969 סראט הוציא אלבום בו נכללו שירים מאת אנטוניו מצ'אדו, משורר ספרדי מוכר מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. אלבום זה הביא לו פרסום מידי בספרד ואמריקה הלטינית. אך ההחלטה שלו לשיר בספרדית ספגה ביקורת מצד קטלאניים. את בחירתו לשיר בשתי השפות, מה שגרר ביקורת משני צידי המתרס הפוליטי, הסביר: "אני שר טוב יותר בשפה שהם אוסרים עליי לשיר בה." עם זאת המשיך להיות פעיל פוליטי בולט נגד משטר הדיכוי של פרנקו[2].
לאחר מות פרנקו ב-20 בנובמבר 1975, יכל סראט לחזור לארץ הולדתו.
ב-1983 יצא בישראל תקליטו של דויד ברוזה האשה שאיתי, ובו שלושה שירים מאת סראט, שיהונתן גפן תרגם לעברית, ביניהם שיר הנושא[3]. בעקבות הצלחת התקליט, בספטמבר 1984, הגיעה מנואל סראט, לסיבוב הופעות בישראל[4].
לאורך השנים, סראט קיים הופעות רבות והמשיך להוציא אלבומים. ב-2006 הוא הוציא לאור אלבום בשם "מו" האלבום הראשון שהוא השלים בקטלאנית בגיל 17.
כתב סראט דואט אותו שר עם הזמרת הישראלית אחינועם ניני[5].
נכון ל-2010, אלבומו האחרון הוא Hijo de la luz y de la sombra.
בשנת 2022 יצא למסע הופעות שאחריו הודיע על פרישה מהופעות חיות[1].
דיסקוגרפיה (מבחר)
עריכהאלבומים
עריכה- 1967: Ara que tinc Vint Anys
- 1968: Cançons Tradicionals
- 1969: Com ho fa el Vent
- 1969: La Paloma
- 1969: Dedicado a Antonio Machado, poeta
- 1970: Serrat IV
- 1971: Mediterráneo
- 1972: Vagabundear
- 1972: Miguel Hernández
- 1973: Per al meu Amic
- 1974: Canción Infantil
- 1975: ...Para Piel de Manzana
- 1976: Retratos
- 1977: Res no és Mesquí
- 1978: 1978
- 1979: Mi Niñez
- 1980: Tal com Raja
- 1981: En Tránsito
- 1983: Cada Loco con su Tema
- 1984: Fa Vint Anys que tinc Vint Anys
- 1984: En Directo
- 1985: El Sur También Existe
- 1986: Sinceramente Teu
- 1987: Bienaventurados
- 1989: Material Sensible
- 1992: Utopía
- 1994: Nadie es Perfecto
- 1996: Banda Sonora d'un Temps d'un País
- 1996: El Gusto Es Nuestro
- 1998: Sombras de la China
- 2000: Cansiones (Tarrés)
- 2002: Versos en la Boca
- 2003: Serrat Sinfónico
- 2006: Mô
- 2007: Dos Pájaros de un Tiro
- 2010: Hijo de la Luz y de la Sombra
- 2012: La orquesta del Titanic
- 2012: Serrat & Sabina En El Luna Park
- 2015: En Bellas Artes
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של ז'ואן מנואל סראט (בספרדית)
- ז'ואן מנואל סראט, סרטונים בערוץ היוטיוב
- ז'ואן מנואל סראט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- ז'ואן מנואל סראט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
- ז'ואן מנואל סראט, באתר ספוטיפיי
- ז'ואן מנואל סראט, באתר AllMusic (באנגלית)
- ז'ואן מנואל סראט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- ז'ואן מנואל סראט, באתר Discogs (באנגלית)
- ז'ואן מנואל סראט, באתר Songkick (באנגלית)
- ז'ואן מנואל סראט, דף שער בספרייה הלאומית
- Joan Manuel Serrat i Teresa, באתר האנציקלופדיה הקטאלנית הגדולה (בקטאלנית)
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 Betto Arcos, Fans bid goodbye to Spanish music legend Joan Manuel Serrat on his farewell tour, NPR, 19 בנובמבר 2022
- ^ במחאה על משפט הבאסקים מאות אנשי רוח ספרדיים עורכים שביתת־שבת, על המשמר, 14 בדצמבר 1970
- ^ שמעון פרנס, הקלף הספרדי, כותרת ראשית, 9 במרץ 1983
- ^ איציק יושע, האורגינל של ברוזה מגיע, חדשות, 10 בספטמבר 1984
מנואל סראט והאשה שאיתו, חדשות, 1 באוקטובר 1984 - ^ מערכת וואלה!, מיוחד: אחינועם ניני בדואט עם חואן מנואל סראט, באתר וואלה, 18 באוגוסט 2009