יש לי גן
"יֵשׁ לִי גַן" הוא שיר אהבה מאת המשורר חיים נחמן ביאליק, אשר נכתב בשנים תרס"ז-תרס"ח 1907–1908. השיר פורסם לראשונה במרץ 1908 בירחון השילוח, כשני מתוך קבוצה של חמישה שירי עם. ארבעת השירים האחרים בקבוצה הם: בין נהר פרת ונהר חדקל, תרזה יפה, "מנהג חדש" ו"לא ביום ולא בלילה".[1]
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/35/Hayyim_Nahman_Bialik_1923.jpg/100px-Hayyim_Nahman_Bialik_1923.jpg)
מילות השיר
עריכהיֵשׁ לִי גַן וּבְאֵר יֵשׁ-לִי, | עַל הַשֹּׁקֶת נֵשֶׁב אַט, | יוֹם שֶׁל-קַיִץ יַבְהִיק אָז, |
על השיר
עריכהכרוב שיריו של המשורר, נכתב השיר בהגייה אשכנזית.
הדוברת מתארת את יחסיה, געגועיה ומאוייה, כמו גם את שיחותיה עם אהובהּ. בלשון מטפורית היא מתארת את חמוקי גופה ואת המגע עם בן הזוג ומייחלת לנישואיה הקרובים עמו, והוא נעתר לבקשתה.
היצירה משלבת בין ההרמזים מ"שיר השירים" לבין מוטיבים משירי חתונה עממיים ביידיש, כמו למשל ההתלבטות של החתן המיועד, או ההתגרות באורחי החתונה. הנופך הארוטי של השיר מתקבל מהשימוש במילים כמו גן, באר ודלי נוטף, שאינם מותירים מקום לספק לגבי התפקיד שלהם בעלילת פיתוי ארוטית.[1]
"השיר נדפס בשינויים ניכרים כשיר ילדים במקראה "שבילים" שבעריכת יעקב פיכמן (אודסה, תרע"ח). השינויים שנועדו להבליע את הטון הארוטי של השיר נעשו כנראה בהיתר המשורר".[2]
עיבודים מוזיקליים
עריכהלחנו של השיר עובד על ידי המלחין נחום נרדי בהשפעת נעימה ערבית סורית עממית, וזכה בין השאר, לביצועיהם של הזמרים: ברכה צפירה, נחמה הנדל, עפרה חזה, דקלון ושם טוב לוי. השיר הושר גם בגרסת לאדינו ונקרא "יוצא אני למרסיי".
לחן נוסף, פחות מוכר, חובר על ידי שמואל הארולד, ובוצע על ידי אחותו שולה הארולד [3].
קישורים חיצוניים
עריכה- "יש לי גן" באתר בית לזמר העברי
- מילות השיר "יש לי גן" והאזנה לו באתר זמרשת
- הקלטות של ביצועי "יש לי גן", באתר הספרייה הלאומית
- נגה אשד וקהל שרים, יש לי גן, באתר YouTube
- נגה אשד וקהל שרים, יש לי גן, (אזור 2007), באתר YouTube
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 חיים נחמן ביאליק, השירים; ערך והוסיף מבואות, ביאורים ונספחים: אבנר הולצמן, דביר, 2004, עמ' 351
- ^ דן מירון, מהדורה מדעית של שירי ביאליק, כרך ב, הוצאת דביר, 1990, עמ' 266, באתר זמרשת.
- ^ על הלחן והביצוע של שמואל ושולי הארולד.