מזמור הקרב על הרפובליקה
מזמור הקרב על הרפובליקה (באנגלית: The Battle Hymn of the Republic) הוא שיר פטריוטי אמריקאי שמקורו בתנועה לביטול העבדות. הוא נכתב בשנת 1861 ושימש כשיר מלחמה במלחמת האזרחים האמריקנית.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/1/17/Battle_Hymn_of_the_Republic.jpg/250px-Battle_Hymn_of_the_Republic.jpg)
השיר נכתב על ידי ג'וליה וורד האו, פעילה חברתית בתנועה לביטול העבדות, בתחילת מלחמת האזרחים. הלחן נכתב בשנת 1855, היה נפוץ ושימש את העבדים האמריקאים אפריקאים לספיריטואלז. לאחר פרסומו ב-1862 שימש השיר את חיילי מדינות האיחוד כשיר מלחמה.
מילות השיר
עריכהתרגום לעברית | המקור באנגלית |
---|---|
ראו עיניי את תהילת בואו של אדוניי |
Mine eyes have seen the glory of the coming of the Lord: |
השפעה
עריכהב-1901, בזמן מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים, כתב מארק טוויין גרסה פארודית לשיר בו תקף את האימפריאליזם האמריקאי[1]. השיר זכה מאז לגרסאות פארודיות רבות.
במלחמת העולם השנייה חיברו צנחנים אמריקאים מילים פארודיות לשיר והוא נקרא Blood Upon the Risers.
השיר היה אהוב על וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה, ונוגן בטקס הלוויה שלו בשנת 1965.
כיום משמש השיר להפגנת פטריוטיות אמריקאית. הוא מושמע בוועידות המפלגה הרפובליקנית והמפלגה הדמוקרטית ובהשבעות של נשיאים. באירועים כאלה, שאינם צבאיים, המילה "נמות" בבית האחרון מוחלפת במילה "נחייה". לאחר רצח הנשיא ג'ון פ. קנדי, שרה ג'ודי גרלנד את השיר בביצוע טלוויזיוני מפורסם[2].
שם הספר "ענבי זעם" של ג'ון סטיינבק לקוח מהבית הראשון, ושם הספר "ליופיין של חבצלות" של ג'ון אפדייק מהבית האחרון. מילות השיר הופיעו רבות בנאומי מרטין לותר קינג.
לחן השיר ומילות הפזמון (ששונו בהתאם), אומצו כשירי אוהדים של מועדוני הכדורגל האנגליים טוטנהאם הוטספר ומנצ'סטר יונייטד ("Glory, Glory, Man' United").
להקת המטאל המתקדם האמריקנית דרים ת'יאטר שילבה את השיר באלבומה השביעי train of thought, השיר האחרון של האלבום, in the name of god, ננעל בקטע שירה של מקהלה המבצעת את הבית הראשון והפזמון של השיר.
חלקים מכתב יד מקורי של המזמור מוצגים במוזיאון התנ"ך בוושינגטון.