פורטל:לוחמה אווירית
![]() |
לוחמה אווירית היא צורת לחימה המשתמשת בתווך האווירי והחללי כדי להשיג את מטרות הצד הלוחם. המושג כולל את השימוש של כלי טיס במרחב האווירי בצבאות, מלחמות ומערכות כחלק מהלוחמה הכוללת במגוון המשימות המיוחדות של חילות האוויר ומיושמת למשימות רבות כגון: תובלה אווירית, הפצצה טקטית, הפצצה אסטרטגית, עליונות אווירית, תעופה ימית, מודיעין אווירי וכן הלאה.
צורת הלוחמה הזו התפתחו לאחר המצאת המטוס על ידי האחים רייט בתחילת המאה ה-20, אולם נסיונתיהם של בני האדם להשתמש בתווך האווירי למטרות מלחמה התחיל שנים רבות לפני כן, עם שימוש בכדורים פורחים, עפיפונים ודאונים כדי להפעיל כוח פיזי כנגד אויביהם. עם התקדמות הטכנולוגיה, כל גם התקדמה הלוחמה האווירית, פרצה את גבולות האטמוספירה והגיעה ללוחמה חללית, באמצעות טילים בליסטיים ולוויינים. |
![]() F-15 איגל • F-104 סטארפייטר • P-51 מוסטנג • דה הבילנד מוסקיטו • הארי קובי • הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי • הרכבת האווירית לסטלינגרד • חיל האוויר הרוסי • טיסה 19 • לוקהיד SR-71 • מבצע ערצב 19 • סבויה מרקטי SM.79 • קרב אוויר • קרב מידוויי • |
![]() קרב אוויר הוא קרב המתנהל באוויר בין כלי טיס צבאיים, בדרך כלל מטוסי קרב. מטרת הקרב היא להפיל את כלי הטיס של האויב או למנוע ממנו מלבצע את משימתו. קרבות אוויר התנהלו לראשונה במלחמת העולם הראשונה. בתחילה, הקרבות התבצעו באמצעים מאולתרים. תוך כדי המלחמה, התפתחו הטכנולוגיה והטקטיקה של קרבות האוויר. המטוסים בתקופה זו היו בעלי מדחף וטסו במהירות תת-קולית, והנשק העיקרי היה המקלע. בקרב, המטוסים חגו זה לעומת זה כדי להגיע לעמדת ירי, לעיתים תוך שיתוף פעולה בין מטוסים אחרים במבנה. עם תום מלחמת העולם השנייה ובמהלך המלחמה הקרה התפתחה הטכנולוגיה רבות, ומטוסי הקרב שודרגו להנעה סילונית ולמהירות על-קולית. כמו כן פותחו טילי אוויר-אוויר, שהפכו בהדרגה לנשק העיקרי בקרבות אוויר מודרניים, כאשר התותח מהווה נשק משני. בקרב אוויר מודרני נודעת חשיבות רבה לטכנולוגיות מתקדמות, כמו טילים מתבייתים, מערכות התגוננות מטילים, "תמרון-על" באמצעות הנעה וקטורית ועוד. בקרבות אוויר נעשה שימוש במכ"ם לשם זיהוי, יירוט ו"נעילה" על מטרות, ובמקביל על מנת לשבש מכ"ם האויב. בקרב אוויר בא לידי ביטוי שיתוף פעולה בין מטוסי הקרב, מטוסים לתמיכה, מודיעין ובקרה. בעוד בקרב האוויר הקלאסי יש חשיבות מכרעת לתמרונים ועבודת צוות שאמורים לאפשר למטוס הקרב להגיע למצב בו הוא יוכל להפיל את יריבו בעזרת תותחיו, בקרב האוויר המודרני יש חשיבות למודיעין ויירוט המוכוונים על ידי גורמי בקרה קרקעיים ומוטסים, הפעלת נשק מונחה, לוחמה אלקטרונית ואמצעי נגד למיניהם. למרות הקדמה הטכנולוגית קרב האוויר הקלאסי לא ננטש לגמרי ונותר חלק בלתי נפרד מהכשרתם של טייסי הקרב.
|
בהקשר ליעפי קלע, השיטה המיטבית הייתה לצלול במהירות גבוהה, לעשות יעף, להפיל יריב אחד במהירות ולטפס בחזרה... הסוד היה לעשות את העבודה ביעף אחד, זה יכל להתבצע מהצד או מאחורה ואני [תמיד] ניסיתי לפתוח באש במרחק של כ-45 מטר.
אריך רודופר מציין את הטקטיקה העיקרית שלו לקרבות אוויר; מטוסי הקרב הגרמנים היו בעלי יתרון בכוח המנוע שלהם למשך זמן החצי הראשון של מלחמת העולם השנייה ומטוסיהם נהנו מיתרון בטיפוס ובצלילה אל מול רוב מטוסי הקרב של בעלות הברית, אך סבלו מיכולת פנייה נחותה ביחס ליריביהם. אי לכך, ניצלו טייסי הקרב יכולות אלה על ידי השגת יתרון גובה וניצולו כדי לבצע יעף מהיר ולעלות מהר וגבוה ככל האפשר.
!["הברון האדום", מנפרד פון ריכטהופן, 1917](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/35/Manfred_von_Richthofen.jpeg/100px-Manfred_von_Richthofen.jpeg)
טייס חיל האוויר הישראלי אלוף-משנה גיורא אבן שהפיל 16 מטוסי אויב ומסוק, רובם במלחמת יום הכיפורים, מחזיק בשיא העולם בהפלת מטוסי סילון. אלוף ההפלות בעידן הטרום-סילוני היה אריך הרטמן, טייס בחיל האוויר הגרמני שהפיל 352 מטוסים במלחמת העולם השנייה. אלוף ההפלות המפורסם ביותר הוא מנפרד פון ריכטהופן, אלוף ההפלות במלחמת העולם הראשונה שכונה "הברון האדום" על שם צבע מטוסו, שהפיל 80 מטוסים במלחמה.
עריכהאקטואליה
27 באוגוסט 2020
22 באוגוסט 2020
21 באוגוסט 2020
|
עריכההיום בהיסטוריה
|
![]() כלי טיס הוא כל כלי תחבורה המיועד לטיסה באטמוספירה. קיימת הבחנה בין כלי טיס הקלים מן האוויר כגון כדורים פורחים וספינות אוויר לבין כלי טיס הכבדים מן האוויר כגון מטוסים, מסוקים ודאונים. העובדה שכלי טיס אינם מושפעים מתוואי הקרקע מעליו הם חולפים והעובדה שהם מסוגלים לחצות יבשות וימים במהירות גבוהה במיוחד, הפכו את כלי הטיס לכלי תחבורה נפוצים במיוחד, והביאו להתפתחות טכנולוגית עצומה בתחום התעופה. כיום מטוסים מהווים עורק תחבורה ראשי בין יבשות, מדינות וערים. כמו כן כלי טיס משמשים לחיזוי מזג אוויר, צילום מהאוויר, ספורט, פנאי ועוד. בהיבט הצבאי כלי טיס משמשים למשימות שונות כגון תקיפה, הפצצה, סיור, צילומי אוויר לצורכי מודיעין, שינוע כוחות וציוד, לוחמה אלקטרונית והצנחת כוחות וציוד.
|
עריכהכלי טיס קרביים
מפציץ הוא מטוס צבאי שנועד להטיל פצצות על מטרות קרקע. המפציצים זכו לעדנה בעיקר בתקופת מלחמת העולם השנייה. כיום המפציץ המסורתי הולך ונדחק הצידה ומופיעים יותר מטוסי קרב שמסוגלים לשאת חימוש הכולל פצצות. ישנם מספר סוגי מפציצים: מפציצי לילה, מפציצי טורפדו, מפציץ חמקן ומפציץ אסטרטגי. ![]() B-17 מבצר מעופף (באנגלית: B-17 Flying Fortress) הוא מפציץ כבד מתוצרת חברת בואינג האמריקאית. המטוס, שטיסתו הראשונה נערכה ב-28 ביולי 1935, היה המפציץ הכבד הראשון שהיו לו ארבעה מנועים. בנוסף לבטן מלאה בפצצות, כלל המבצר המעופף גם מספר צריחי מקלעים להגנה מפני מטוסי יירוט. במהלך מלחמת העולם השנייה, שירת המבצר המעופף בעיקר ביחידות חיל האוויר השמיני האמריקני, ועיקר שימושו היה הפצצות אסטרטגיות לאור יום על יעדים צבאיים, תעשייתיים ואזרחיים. במהלך המלחמה הטילו מטוסי המבצר המעופף כ-640,000 טון פצצות - יותר מכל מפציץ אחר ששירת במלחמה. המפציץ היה לאחד המטוסים העיקריים במלחמה ותרומתו לניצחון על הגרמנים הייתה מכרעת. תרומתו של המבצר המעופף לניצחון בעלות הברית במלחמת העולם והדומיננטיות שלו הפכו אותו לסמל לעוצמתה האווירית של ארצות הברית. |
עריכהתמיכה ותובלה
מטוס שליטה ובקרה הוא מטוס המהווה גורם בקרה אווירית מוטסת ותפקידו לזהות איומים ולתאם פעילות אווירית (ומכאן שמו האנגלי שאומר: מערכת אזהרה ובקרה מוטסת). המכ"ם המותקן על מטוסים אלה מאפשר כיסוי של שטח אווירי גדול בהרבה מסוללות מכ"ם קרקעיות. נורת'רופ גראמן E-2 הוקאיי הוא מטוס שליטה ובקרה, פיקוד והתראה מוקדמת דו מנועי. הוא פותח לפי דרישות צי ארצות הברית, ונועד לתפעול מעל נושאות מטוסים. את המטוס קל לזהות לפי הצלחת הגדולה שמותקנת על גבו. צה"ל רכש 4 מטוסי הוקאיי (E-2C) בשנת 1978 והעניק להם את השם העברי "דיה", כשמה של ציפור הטרף חדת-העין. המטוסים הפסיקו פעילותם בשנת 1994. שלושה מבין המטוסים שפעלו בחיל האוויר הישראלי, נמכרו לחיל הים של מקסיקו בשנת 2002, לאחר שיפוץ, המטוס הרביעי נמצא במוזיאון חיל האוויר בחצרים. חיל הים האמריקאי מפעיל עד היום גרסאות מתקדמות של המטוס המשתמשות במכ"ם מערך מופע המשתמש באלומה הסובבת בצורה אלקטרונית, במקום בצורה מכנית על ידי סיבוב הצלחת. |
עריכהכלי טיס בלתי מאוישים
טיל שיוט הוא טיל מונחה, שטס למטרה בדומה למטוס, בתוך האטמוספירה. הוא משמש כנגד מטרות קרקעיות וימיות, ונקרא כך משום שעיקר מסלול הטיסה שלו נעשה במהירות שיוט. בניגוד לטיל בליסטי, מסלולו אינו פרבולי או אליפטי. טילי השיוט מצוידים בכנפיים, מונעים בדרך־כלל על ידי מנוע סילון, נושאים ראש קרב עם חומר נפץ רגיל או גרעיני, בעלי טווח ארוך של מאות קילומטרים ומאופיינים כמדויקים ביחס לטילים בליסטיים (בעלי CEP נמוך בהרבה). טילי שיוט מודרניים טסים במהירות על־קולית או תת־קולית גבוהה ובגובה נמוך, כדי לחמוק מגילוי על ידי מכ"ם. ככלל הטילים לרוב מצוידים במערכת ניווט אינרציאלית. П-800 Оникс (כך ברוסית; באותיות לטיניות: P-800 Oniks), הידוע בישראל בשם שבו הוא קרוי לעיתים לצורכי ייצוא יאחונט (Яхонт, "אבן יקרה", "קורונדום"), הוא טיל שיוט על-קולי נגד ספינות מתוצרת רוסית (בעבר מתוצרת ברית המועצות) שמיוצר על ידי חברת נ.פ.ו הנדסה (НПО машиностроения). ככל הידוע, ייצור הטיל החל בשנת 1983 ועד שנת 2001 הוא כבר היה מותאם לשיגור מהאוויר, מהיבשה ומהים על ידי ספינות וצוללות. הטיל קיבל את שם הקוד SS-N-26 לפי קוד דיווח נאט"ו. טיל היאחונט נועד ככל הנראה להחליף את טיל השיוט P-270 Moskit, אולם ייתכן שהוא נועד להחליף גם את הטיל נגד ספינות P-700 Granit. לפי מספר סברות, הוא שימש כבסיס לטיל ה-PJ-10 BrahMos, מיזם רוסי-הודי משותף לבניית טיל שיוט נגד ספינות. בשנת 2010 דווח כי רוסיה תספק את טיל היאחונט לסוריה, בהתאם לעסקה שנחתמה בין שתי המדינות ב-2007. במסגרת העסקה סיפקה רוסיה לסוריה שתי מערכות בסטיון, עם 72 טילים. על פי יוסי מלמן, בשנת 2012 סופקו טילי יאחונט גם לארגון חזבאללה, והם עלולים לשמש לפגיעה באסדות גז. כמו כן, איראן מפתחת טיל בעל יכולות הדומות לאלה של טיל היאחונט, על בסיס ידע טכנולוגי סיני. |
עריכהמערכות נ"מ והגנ"א
נ"מ (קרי: נוּ"ן-מֵ"ם) הם ראשי התיבות של המונח "נגד מטוסים" הבא לציין את היחידות ואת אמצעי הלחימה שמטרתם היא הגנה אווירית ויירוט כלי טיס של האויב, לרבות מסוקים, מטוסי קרב וכלי טיס בלתי מאוישים. המונח מתייחס כמעט תמיד ליחידות ומערכות קרקעיות שתפקידם להפיל כלי טיס. במובן הרחב, נ"מ כולל הן סוללות תותחים אוטומטיים נגד מטוסים והן סוללות טילי קרקע-אוויר שמשתמשות בטילים מונחים על מנת להפיל כלי טיס. ![]() MIM-104 פטריוט (באנגלית: MIM-104 Patriot) היא מערכת נשק נגד מטוסים וטילים בליסטיים שיוצרה על ידי חברת ריית'יאון האמריקאית. במערך ההגנה האווירית בחיל האוויר הישראלי מכונה המערכת "יהלום". השם PATRIOT הוא למעשה ראשי תיבות של Phased Array Tracking Radar to Intercept On Target הודות לעקרון "מערך המופע" (Phased Array). כיוון שאנטנת המכ"ם היא מסוג Phased Array, הרי שהיא בנויה ממספר רב של אלמנטי שידור־קליטה כשלכל אחד ניתן להזין מופע (פאזה) שונה. דבר זה מאפשר להסיט את אלומת המכ"ם הן בשידור והן בקליטה לכיוון אחר בזמן אפסי, ולמעשה לסרוק את המרחב עליו אמון המכ"ם מבלי לבצע תנועה מכנית של האנטנה. בנוסף, לשיטה זו יתרונות בהתמודדות עם לוחמה אלקטרונית, למשל על ידי יצירת הגבר אפס בכיוון ממנו מגיע אות שמטרתו לחסום את המכ"ם וע"י כך להתגבר על החוסם עוד בשלב הקליטה. |
מערכה אווירית.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Dornier_17_bombers_over_West_Ham.jpg/200px-Dornier_17_bombers_over_West_Ham.jpg)
הבליץ היה הכינוי שניתן להפצצות הכבדות של לונדון ושל ערי בריטניה על ידי הלופטוואפה, חיל האוויר של גרמניה הנאצית, כחלק מהקרב על בריטניה שהיה במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנים 1940-1941. ההפצצות החלו לאחר סדרת הפצצות של בסיסי חיל האוויר ושל מפעלי התעשייה האווירית, עם החלטתו של אדולף היטלר להפציץ באופן רצוף את כל הערים הבריטיות, ביום, ובלילה.
בשלב הראשון של הבליץ שהתרחש ב-7 בספטמבר, ההתקפות האוויריות נועדו לפגוע בעיקר בנמל לונדון. במתקפה השתתפו כ-300 מפציצים גרמניים, שהתסייעו בהגנתם האווירית של כ-600 מטוסי קרב. הנזק מהמתקפה היה חמור מאוד; 430 תושבים נהרגו, ו-1,600 נפצעו. מרבית הפצצות פגעו בבנייני מגורים ולא ברציפים. מערך ההגנה האווירית של בריטניה אורגן מחדש, ותוך ארבעה ימים נפרשו בה כ-180 תותחי נ"מ. ב-15 באוקטובר, הותקפה לונדון באופן הכבד ביותר על ידי למעלה מ-400 מפציצים במשך כשש שעות. המטוסים שהועמדו כנגד המפציצים הצליחו להפיל רק אחד מהם. במהלך השלב הראשון, הופצצה בריטניה ב-13,000 טונות של חומר נפץ ובלמעלה ממיליון פצצות.
השלב השני בבליץ נמשך מנובמבר 1940 ועד לפברואר 1941. בשלב זה תקף הלופטוואפה מטרות צבאיות ואזרחיות שונות. מערכות ההגנה האווירית הצליחו להפיל רק 75 מפציצים, ואף על פי כן, מורל הבריטים לא נפל, מה שעורר ספק אצל הגרמנים האם יצליחו במטרתם במבצע, שכן רצונם היה לפגוע ברוחה של בריטניה וכך לפתוח את שעריה לפלישה. בשלב זה התנהלו בגרמניה ההכנות למבצע ברברוסה, ולכן פחת מספר המטוסים שהוקצו למתקפה על בריטניה. בשלב השלישי של המבצע, בפברואר 1941, הופנו כוחות האוויר של גרמניה לתקיפת נמלי בריטניה ובין ה-19 בפברואר ל-12 במאי הותקפו ערי בריטניה 46 התקפות, אך מערך ההגנה הבריטי השתפר, ואחוזי הפגיעה במפציצים גדלו. בנוסף, בגלל ההתמקדות בתקיפת ברית המועצות, נפסקו ההתקפות על בריטניה, וב-10 במאי הותקפה לונדון בפעם האחרונה.
במהלך הקרב, נפגעו מבנים רבים בערים בבריטניה, ששיקומם הסתיים רק בשנות ה-80 של המאה ה-20, למעלה מ-43,000 אזרחים נהרגו, וכ-139,000 נפצו. מטרת הגרמנים - לפתוח את שערי בריטניה לפלישה - כשלה, ובמהלך המבצע הם איבדו כ-600 מפציצים.
- כאן אפשר למצוא ערימה של קצרמרים בנושא תעופה צבאית שרק מחכים שירחיבו אותם, כאן בנושא כלי טיס צבאים וכאן בנושא חיל האוויר הישראלי.
- מוזמנים להשתתף בפרויקט להבות בשחקים לכתיבת ושיפור ערכים בנושא לוחמה אווירית.
- מה שווים דף בקשת ערך ודף בקשת תמונות ואיורים אם לא מתייחסים אליהם?
- ישנם ערכים שאי אפשר שיישארו במצבם הנוכחי וצריך לעבור עליהם ולתקן אותם בהקדם, ראו מסגרת "ערכים דורשי שיפור".
רשימת הערכים המבוקשים | |
---|---|
|
רשימת הערכים הדורשים שיפור | |
---|---|
|
ערכים המחפשים מקורות |
---|
- ^ אילנה קוריאל, מתקפת רקטות על באר-שבע: גראד פגע בתיכון, באתר ynet, 12 באוגוסט 2011