צרפת באירוויזיון
צרפת נטלה חלק בתחרות האירוויזיון כ-65 פעמים החל מהצטרפותה לראשונה ב-1956 והיא נמנית בין שבע מדינות מייסדות התחרות. צרפת נעדרה מהתחרות פעמיים ב-1974 ו-1982, ניצחה חמש פעמים ב-1958, 1960, 1962, 1969 ו-1977 ואירחה את התחרות שלוש פעמים ב-1959, 1961 ו-1978. לאור כל ניצחונותיה, יחד עם לוקסמבורג, בריטניה והולנד, צרפת מדורגת במקום השלישי בטבלת הניצחונות של התחרות עם חמישה ניצחונות.
![]() | |
מדינה |
![]() |
---|---|
רשת שידור | France 2 |
השתתפות ראשונה |
![]() |
זכיות |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
השתתפויות | 65 |
היעדרויות | 2 |
אירוח האירוויזיון |
![]() ![]() ![]() |
השתתפות אחרונה |
![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/f/f0/Eurovision_Song_Contest_1958_-_Andr%C3%A9_Claveau.png/240px-Eurovision_Song_Contest_1958_-_Andr%C3%A9_Claveau.png)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Eurovisie_Songfestival_1962_te_Luxemburg%2C_voor_Frankrijk_Isabella_Aubret%2C_Bestanddeelnr_913-6612.jpg/240px-Eurovisie_Songfestival_1962_te_Luxemburg%2C_voor_Frankrijk_Isabella_Aubret%2C_Bestanddeelnr_913-6612.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Guy_Bonnet_%28Frankrijk%29%2C_Bestanddeelnr_923-3711.jpg/240px-Guy_Bonnet_%28Frankrijk%29%2C_Bestanddeelnr_923-3711.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/4/47/Eurovision_Song_Contest_1976_rehearsals_-_France_-_Catherine_Ferry_4.png/240px-Eurovision_Song_Contest_1976_rehearsals_-_France_-_Catherine_Ferry_4.png)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/5/51/Eurovision_Song_Contest_1980_-_Profil_1.jpg/240px-Eurovision_Song_Contest_1980_-_Profil_1.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/5/54/Flickr_-_proteusbcn_-_Eurovision_Song_Contes_2004_-_Istambul_%2835%29.jpg/240px-Flickr_-_proteusbcn_-_Eurovision_Song_Contes_2004_-_Istambul_%2835%29.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/1/11/ESC_2007_France_-_Fatals_Picards_-_L%27amour_%C3%A0_la_fran%C3%A7aise.jpg/240px-ESC_2007_France_-_Fatals_Picards_-_L%27amour_%C3%A0_la_fran%C3%A7aise.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/2/22/Patricia_Kaas.jpg/240px-Patricia_Kaas.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/3d/France_at_ESC_2011.jpg/240px-France_at_ESC_2011.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Anggun_%40_Eurovision_2012.jpg/240px-Anggun_%40_Eurovision_2012.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/5/56/ESC2013_-_France_02.jpg/240px-ESC2013_-_France_02.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/6/69/ESC2014_-_France_26.jpg/240px-ESC2014_-_France_26.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/c/cb/ESC-2018_France_Madame_Monsieur%2C_rehearsal.jpg/240px-ESC-2018_France_Madame_Monsieur%2C_rehearsal.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/8/8a/ESC2019_-_France_02.jpg/240px-ESC2019_-_France_02.jpg)
צרפת כמובילה תרבותית וכלכלית
עריכההשפה הצרפתית באירוויזיון
עריכהכבר באירוויזיון הראשון השפה הצרפתית הייתה מקובלת במיוחד, שבעה מהשירים, שהם מחצית מכלל השירים, בוצעו בצרפתית. באירוויזיון השני, ב-1957 בוצעו 3 שירים בלבד בצרפתית, מתוך 10 שירים שהתחרו.
הנחיית האירוויזיון חייבת להיות בצרפתית, בנוסף לאנגלית.
הישגים
עריכהבשנים הראשונות של האירוויזיון צרפת הייתה אחת המדינות הבולטות ביותר. עם זכייתה של איזבל אוברה ב-1962, הייתה צרפת המדינה בעלת מספר הזכיות הגדולה ביותר - שלוש. צרפת החזיקה בשיא עד 1973, בו זכתה אן מארי דוד בייצגה את לוקסמבורג. בשלב זה היו צרפת ולוקסמבורג בתיקו במספר הניצחונות - כל אחת מהן זכתה ארבע פעמים.
הזכיות בתחרות:
- ב-1958 עם השיר Dors Mon Amour, בביצוע אנדרה קלאבו.
- ב-1960 עם השיר Tom Pilibi, בביצוע ז'קלין בואייה.
- ב-1962 עם השיר Un Premier Amour, בביצוע איזבל אוברה .
- ב-1969 עם השיר Un Jour, Un Enfant, בביצוע פרידה בוקארה. בשנה זו הגיעו למקום הראשון ביחד עם צרפת גם ספרד, בריטניה, והולנד.
- ב-1977 עם השיר L'oiseau et l'enfant, בביצוע מארי מרים.
כמו כן הגיעה צרפת למקום השני ארבע פעמים מתוכן שתיים בשובר שוויון (אחת במקום הראשון ב - 1991 אבל הפסידה לשוודיה והשנייה במקום השני בתיקו עם אירלנד ואירלנד הפסידה), לשלישי שבע פעמים, לרביעי שבע פעמים ולחמישי פעמיים.
צרפת וחמש הגדולות
עריכהמהתחרות ב-1998, ישנן ארבע מדינות מסוימות שמעפילות אוטומטית לגמר התחרות בלי קשר למיקומן בתחרות בשנה הקודמת. הן הרוויחו מעמדן עקב היותן התורם הכלכלי הגדול ביותר של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי. מדינות אלה הן ספרד, גרמניה, בריטניה, צרפת והחל מהתחרות ב-2011, כאשר איטליה שבה לתחרות לאחר כ-13 שנות היעדרות, גם איטליה. בשל מעמדן הבלתי פגיע בתחרות, הן היו ידועות בשם "ארבע הגדולות", וכשאיטליה הצטרפה אליהן הן ידועות בשם "חמש הגדולות". המפקח של התחרות, סוונטה סטוקסליוס, אמר לכתבים בפגישה עם "OGAE" סרביה, כי אם איטליה תשוב לתחרות בעתיד היא תעפיל ישירות לגמר ותהווה חלק מ"חמש הגדולות", וכך היה כאשר היא שבה לתחרות.[3] ב-2009, דווח כי "ארבע הגדולות" עלולות לאבד את מעמדן הבלתי פגיע בתחרות וכי הן יצטרכו להתחרות בחצאי-הגמר של התחרות כמו כל שאר המדינות. עם זאת, הדבר לא התרחש, ו"ארבע הגדולות" שמרו על מעמדן הבלתי פגיע בתחרות.
היעדרויות
עריכהצרפת נעדרה משתי תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה נרשמה ב-1974, כאשר לאחר בחירת השיר והאמן שיתחרו עבור צרפת בתחרות, צרפת פרשה בפתאומיות מהתחרות עקב פטירתו של נשיא צרפת, ז'ורז' פומפידו, בשבוע התחרות. אם צרפת הייתה מתחרה בתחרות באותה שנה, היא הייתה מיוצגת על ידי הזמרת הצרפתייה דני עם השיר "La vie à vingt-cinq ans". בעקבות מותו של נשיא צרפת, נבצרה האפשרות מהזמרת הצרפתייה אן-מארי דוד, אשר ניצחה בתחרות בשנה הקודמת עבור לוקסמבורג, להגיע לתחרות שהתקיימה באותה השנה על מנת להעניק למנצחת התחרות את הפרס. צרפת הקליטה ושידרה את התחרות שבוע לאחר מכן.
היעדרותה השנייה והאחרונה נרשמה ב-1982. בנובמבר 1981, רשות השידור הצרפתית סירבה בתוקף לשלוח נציג לאירוויזיון 1982. מנכ"ל רשות השידור הצרפתית פייר בוטיילר אמר כי "היעדר הכישרון ובינוניותם של השירים הם מטרד. תחרות האירוויזיון היא אנדרטה לאיוולת". עקב תגובתה הציבורית של רשות השידור הצרפתית לפרוש מתפקיד בחירת הנציג והשיר לתחרות, בשנה שלאחר מכן רשות השידור הצרפתית, France 2, לקחה על עצמה את תפקיד בחירת הנציג והשיר שיתחרו עבור צרפת בתחרות.
השירים שייצגו את צרפת באירוויזיון
עריכה שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות
שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני
שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי
שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון
שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד | חצי גמר | ניקוד |
---|---|---|---|---|---|---|---|
1956 | מטה אלטרי | "Le temps perdu" | "הזמן האבוד" | לא ידוע | לא ידוע | ||
דני דאוברסן | "Il est là" | "הוא כאן" | לא ידוע | לא ידוע | |||
1957 | פול דז'רדן | "La belle amour" | "אהבה יפה" | 2 | 17 | ||
1958 | אנדרה קלאבו | "Dors, mon amour" | "תישני, אהובה שלי" | 1 | 27 | ||
1959 | ז'אן פיליפ | "Oui, oui, oui, oui" | "כן, כן, כן, כן" | 3 | 15 | ||
1960 | ז'קלין בואייה | "Tom Pillibi" | "טום פיליבי" | 1 | 32 | ||
1961 | ז'אן-פול מוריק | "Printemps (Avril carillonne)" | "אביב (אפריל מצלצל)" | 4 | 13 | ||
1962 | איזבל אוברה | "Un premier amour" | "אהבה ראשונה" | 1 | 26 | ||
1963 | אלן ברייר | "Elle Etait Si Jolie" | "היא הייתה כה יפה" | 5 | 25 | ||
1964 | ראשל | "Le Chant De Mallory" | "השיר של מלורי" | 4 | 14 | ||
1965 | גי מרדל | "N’avoue Jamais" | "מעולם לא ידעתי" | 3 | 22 | ||
1966 | דומיניק וולטר | "Chez Nous" | "אצלנו" | 16 | 1 | ||
1967 | נואל קורדייה | "Il Doit Faire Beau La-Bas" | "מזג האוויר חייב להיות טוב שם" | 3 | 20 | ||
1968 | איזבל אוברה | "La Saurce" | "המקור" | 3 | 20 | ||
1969 | פרידה בוקארה | "Un jour, un enfant" | "יום אחד, ילד אחד" | 1 | 18 | ||
1970 | גי בונה | "Marie-Blanche" | "מארי-בלאנש" | 4 | 8 | ||
1971 | סרז' לאמה | "Un Jardin Sur La Terre" | "גן עלי האדמות" | 10 | 82 | ||
1972 | בטי מארס | "Come Comedie" | "קומה קומדיה" | 10 | 81 | ||
1973 | מרטין קלמנסו | "Sans Toi" | "בלעדיך" | 15 | 65 | ||
1974 | דני | "La vie à vingt-cinq ans" | "חיים בעשרים וחמש שנים" | X[4] | X | ||
1975 | ניקול ריו | "Et Bonjour A Toi L’artiste" | "ויום טוב לך, האומן" | 4 | 91 | ||
1976 | קת'רין פרי | "Un, Deux, Trois" | "אחת, שתיים, שלוש" | 2 | 147 | ||
1977 | מארי מרים | "L'oiseau et l'enfant" | "הציפור והילד" | 1 | 136 | ||
1978 | ז'ואל פְּרֶבוֹ | "Il Y Aura Toujours Des Violons" | "תמיד יהיו כינורות" | 3 | 119 | ||
1979 | אן-מארי דוד | "Je Suis L‘enfant Soleil" | "אני ילדת השמש" | 3 | 106 | ||
1980 | פרופיל | "He He Msieurs Dames" | "היי היי, גבירותיי ורבותיי" | 11 | 45 | ||
1981 | ז'אן גאבילו | "Humanahum" | "יומאנהום" | 3 | 125 | ||
לא נטלה חלק ב-1982 | |||||||
1983 | גי בונה | "Vivre" | "לחיות" | 8 | 56 | ||
1984 | אניק תומאסאו | "Autant D’amoureux Que D’etolies" | "מאהבים רבים כמו הכוכבים" | 8 | 61 | ||
1985 | רוז'ה בן | "Femme Dans Ses Reves Aussi" | "אישה בחלומותיה גם" | 10 | 56 | ||
1986 | להקת "קוקטייל שיק" | "Europeennes" | "אירופאיות" | 17 | 13 | ||
1987 | כריסטין מינייה | "Let Mots D'amour N'ont Pas De Dimanche" | "למילות האהבה אין את יום ראשון" | 14 | 44 | ||
1988 | ג'רארד לונורמו | "Chanteur De Charme" | "זמר" | 10 | 64 | ||
1989 | נטלי פאק | "J’ai Vole La Vie" | "גנבתי את החיים" | 8 | 60 | ||
1990 | ז'ואל אורסול | "White and Black Blues" | "בלוז שחור לבן" | 2 | 132 | ||
1991 | אמינה | "C’est Le Dernier Qui A Parle A Raison" | "זה שדיבר אחרון הוא זה שצודק" | 2 | 146 | ||
1992 | קאלי | "Monte La Rivie" | "חצה את הנהר" | 8 | 73 | ||
1993 | פטריק פיורי | "Mama Corsica" | "מאמא קורסיקה" | 4 | 121 | ||
1994 | נינה מוראטו | "Je Suis Un Vrai Garcon" | "אני ילד אמיתי" | 7 | 74 | ||
1995 | נטלי סנטה-מריה | "Il Me Donne Rendez-Vous" | "הוא קובע לי פגישה" | 4 | 94 | ||
1996 | דן אר ברז ולהקת "מורשת הקלטים" | "Diwanit Bugale" | "התפרחו, ילדים" | 19 | 18 | 11 | 55 |
1997 | פאני | "Sentiments Songes" | "רגשות חלומיים" | 7 | 95 | ||
1998 | מארי-לין | "Ou Aller" | "לאן ללכת" | 24 | 3 | ||
1999 | נאיה | "Je Veux Donner Ma Voix" | "אני רוצה לתת את הקול שלי" | 19 | 14 | ||
2000 | סופיה מסטארי | "On Aura Le Ciel" | "יהיו לנו את השמיים" | 23 | 5 | ||
2001 | נטשה סט-פייר | "Je N'Ai Que Mon Ame" | "יש לי רק את נשמתי" | 4 | 142 | ||
2002 | סנדרין פרנסואה | "Il Faut Du Temps" | "צריך זמן" | 5 | 104 | ||
2003 | לואיסה ביילצ'ה | "Monts Et Merveilles" | "הרים ופלאים" | 18 | 19 | ||
2004 | ג'ונתן סרדה | "A Chaque Pas" | "עם כל צעד" | 15 | 40 | ||
2005 | אורטל | "Chacun Pense A Soi" | "כולם חושבים על עצמם" | 23 | 11 | ||
2006 | וירג'ינה פושה | "Il Etait Temps" | "זה היה זמן" | 22 | 5 | ||
2007 | להקת "הפיקרדים הקטלניים" | "L'amour A La Francaise" | "אהבה בנוסח צרפתי" | 22 | 19 | ||
2008 | סבסטיאן טלייה | "Divine" | "שמיימי" | 19 | 47 | ||
2009 | פטרישיה קאס | "Et s'il fallait le faire" | "ואילו זה היה צריך להיעשות" | 8 | 107 | ||
2010 | ג'סי מטאדור | "!Allez! Ola! Olé" | "קדימה! אולָה! אולה!" | 12 | 82 | ||
2011 | אמורי וסילי | "Sognu" | "חלום" | 15 | 82 | ||
2012 | אנגון | "(Echo (You and I" | "הד (אתה ואני)" | 22 | 21 | ||
2013 | אָמוֹנְדִין בּוּרְזְ'וַוה | "L'enfer et moi" | "הגיהנום ואני" | 23 | 14 | ||
2014 | טווין טווין | "Moustache" | "שפם" | 26 | 2 | ||
2015 | ליסה אנג'ל | "N'oubliez pas" | "אל תשכח" | 25 | 4 | ||
2016 | עמיר חדד | "J'ai cherché" | "חיפשתי" | 6 | 257 | ||
2017 | אלמה | "Requiem" | "הרקוויאם" | 12 | 135 | ||
2018 | מאדאם מסייה | "Mercy" | "מרסי" | 13 | 173 | ||
2019 | בילאל חסאני | "Roi" | "מלך" | 16 | 105 | ||
טום ליב | "The Best in Me" | "הטוב ביותר שבי" | התחרות בוטלה בשנה זאת | ||||
2021 | ברברה פראווי | "Voilà" | "הנה" | 2 | 499 | ||
2022 | אלוון ואהז | "Fulenn" | "ניצוץ" | 24 | 17 | ||
2023 | לה זארה | "Évidemment" | "מובן מאילו" | 16 | 104 | ||
2024 | סלימאן | "Mon amour" | "אהבתי" | 4 | 445 |
אירוח האירוויזיון
עריכהשנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
---|---|---|---|
1959 | קאן | היכל הפסטיבלים | גמר: ז'קלין ז'ובר |
1961 | קאן | היכל הפסטיבלים | גמר: ז'קלין ז'ובר |
1978 | פריז | אולם הקונגרסים | גמר: דניס פבר ולאון זיטרון |
מגישי הניקוד מטעם צרפת
עריכהשנה | מגיש |
---|---|
1994 | לורן רומיאקו |
1995 | תיירי בקרו |
1996 | לורן ברומהד |
1997 | פרדריק פרר & מארי מרים |
1998 | מארי מרים |
1999 | |
2000 | |
2001 | קורין הרמס |
2002 | מארי מרים |
2003 | סנדרין פרנסואה |
2004 | אלכס טיילור |
2005 | מארי מרים |
2006 | סופי ג'וליארד |
2007 | ונסה דולמן |
2008 | |
2009 | יאן רנוארד |
2010 | אודרי שובו |
2011 | סיריל פרו |
2012 | אמורי וסילי |
2015 | וירז'יני גילום |
2016 | אלודי גוסיה |
2017 | אלודי גוסיה |
2018 | אלודי גוסיה |
2019 | ג'וליה מולקאו |
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של צרפת באירוויזיון (באנגלית)
- צרפת באתר האירוויזיון (באנגלית)
- היסטוריית ההצבעות של צרפת באירוויזיון (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ לאחר ניצחונה של צרפת ב-1962, בחרה צרפת שלא לארח בשטחה את התחרות בשנה הבאה משום שאירחה את התחרות פעמיים בארבע השנים הקודמות ובחרה שלא להשקיע את המאמצים והכסף הדרושים לאירוח התחרות. במקומה, אירחה בריטניה את התחרות.
- ^ ב-1969 ניצחה צרפת בתחרות יחד עם הולנד, ספרד ובריטניה, ובהגרלה שנערכה נקבע כי הולנד תארח את התחרות ב-1970.
- ^ "איטליה חוזרת לאירוויזיון", אתר האירוויזיון (באנגלית)
- ^ בשנת 1974, לאחר בחירת השיר והאמן שיתחרו עבור צרפת בתחרות, צרפת פרשה בפתאומיות מהתחרות עקב פטירתו של נשיא צרפת, ז'ורז' פומפידו, בשבוע התחרות.