תיאטרון גבעתיים
תיאטרון גבעתיים על שם יצחק ירון הוא מרכז לאמנויות הבמה בעיר גבעתיים.
![]() ![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג |
אולם תיאטרון ![]() |
על שם |
יצחק ירון ![]() |
מיקום |
גבעתיים ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
קואורדינטות | 32°04′02″N 34°48′15″E / 32.067230555556°N 34.804116666667°E |
www | |
![]() מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו ממזרח: __ בני ברק, __ גבעת שמואל, __ קריית אונו, __ מחנה דורי מדרום: __ אור יהודה, __ פארק אריאל שרון | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/he/thumb/a/ab/GivatayimTheatre.png/150px-GivatayimTheatre.png)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/he/thumb/d/d7/GivaataimTheather.svg/150px-GivaataimTheather.svg.png)
היסטוריה
עריכהתיאטרון גבעתיים ממוקם במגרש בו הוקם, בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, מפעל ליצור ציוד לעבודות עפר בשם "גיברה", שהיה בבעלות חברת "סולל בונה"[1]. בשנת 1976 נסגר המפעל עקב חוסר כדאיות כלכלית[2], אך במקום המשיך לפעול מוסך של "סולל בונה" עוד מספר שנים[3].
בשנת 1986 הציעה חברת "סולל בונה" לחברת "שיכון עובדים" לרכש את המגרש, עם תוכנית להקמת 400 יחידות דיור במקום[4]. שנה אחר כך אוחדו שני החברות ליצירת חברת "שיכון ובינוי"[5]. בהמשך שונתה התוכנית למתחם והוחלט להקים בחלק מהשטח גם משרדים. כחלק מהליך אישור התוכנית, עיריית גבעתיים דרשה להקצות חלק מהמגרש לצורכי ציבור, והוחלט שהשטח הציבורי יוקצה לטובת הקמת מרכז תרבות קהילתי. בתחילה נקרא המבנה "מרכז תרבות קהילתי – בית אסלינגן", על שם העיר אסלינגן אם נקר בגרמניה, עיר תאומה של גבעתיים אשר תרמה כסף להקמתו של המבנה. כאשר החדרים בקומה העליונה במבנה, משמשים כאכסניית נוער למשלחות של מחוז "אסלינגן", המבקרות בעיר מדי שנה מאז שנות ה-70 של המאה ה-20[6].
מבנה התיאטרון הוקם בשנים 1995–1998 ונחנך רשמית כ"תיאטרון גבעתיים" ב-23 ביולי 1998. בשאר השטח הוקמו שני בניני משרדים ושטחים מסחריים, "בית הוורד" ששימש כמטה חברת "פלאפון" מאז שהושלם בשנת 1996[7], ועד שנת 2020[8] ו"מגדל הפניקס" שהושלם בשנת 2000[9].
כמנהלו הכללי והאמנותי הראשון של תיאטרון גבעתיים מונה יוסי אלפי, שהעביר לתיאטרון את פסטיבל מספרי סיפורים (שייסד ב-1993), ומתקיים מאז בתיאטרון מדי שנה[10]. אירוע נוסף שיזם היה פסטיבל מיצירותיו של הכוריאוגרף רמי באר בשנת 2001[11], פסטיבל "רוק N בלוז" שנערך במשך מספר שנים[12], ומספר הפקות מקור של מספרי סיפורים[13].
בינואר 2003 דחה בית משפט תביעה נגד התיאטרון, בעקבות ביטול הופעה של אמנון יצחק בתיאטרון, ואף הורה לנציגיו לשלם לתיאטרון הוצאות משפט. ביטול האירוע התרחש לאחר של נציגים מטעמו חתמו על הסכם עם התיאטרון, על השכרת האולם לקיום ערב לזכרה של לאה זיסהולץ, מחנכת תושבת גבעתיים. אולם, לתדהמת התיאטרון, לאחר חתימת ההסכם הפיצו המבקשים מודעות על הרצאתו של הרב אמנון יצחק ולא כפי שנקבע בהסכם[14].
בשנת 2004 מונה רן גואטה למנכ"ל במקומו של יוסי אלפי[15], הוא שימש בתפקיד עד 2007[16]. אחריו שימשו בתפקיד המנכ"ל אלינור מנור-שחם ויוסי כהן[17].
בספטמבר 2007, פתח נשיא המדינה, שמעון פרס, את פסטיבל מספרי סיפורים בתיאטרון וסיפר סיפור אישי מימי המצור על ירושלים. גם נשיא המדינה ה-5 יצחק נבון השתתף בפסטיבל, שנערך בסימן 60 שנה למדינת ישראל[18]. בספטמבר 2012, שוב פתח נשיא המדינה שמעון פרס את הפסטיבל, עם סיפורים אישיים על ההיסטוריה של ישראל[10].
בתחילת 2014, דוד קיגלר מונה למנכ"ל התיאטרון. באותה עת התיאטרון נקלע לחובות בסך מיליון וחצי שקל ובמרץ 2014 עובדי התיאטרון הכריזו על סכסוך עבודה, לאחר שהעירייה החליטה להעביר את ניהולו לחברה חיצונית[19], וסירבה להיכנס אתם למשא ומתן על תנאי העסקתם החדשים[20]. כחלק ממאבקם בעירייה, הכריזו העובדים שהכניסה למופעים תהיה חופשית. בתגובה קיגלר שכר עובדי קבלן שהחליפו את העובדים הקבועים[21].
בסוף שנת 2016 החליטה עיריית גבעתיים לקרוא את התיאטרון העירוני על שם יצחק ירון, ראש העיר בשנים 1978–1993[22].
בשנת 2019 מונה אוהד קנולר למנהל התיאטרון[23].
בשנת 2020 החליטה עיריית גבעתיים בשיתוף הנהלת התיאטרון, לשנות את שם הרחוב המוביל לתיאטרון – על מנת שיקראו לרחוב ע״ש ליא קניג במקום דוד רמז.
מבנה ופעילות
עריכהמבנה התיאטרון ממוקם ברחוב ליא קניג 1, פינת הרחובות דרך השלום ודרך יצחק רבין. המבנה, בסגנון הדה-קונסטרוקטיביזם תוכנן על ידי זוג האדריכלים ברכה ומיכאל חיוטין ונבנה על ידי עיריית גבעתיים באמצעות חברת "יעד, החברה הכלכלית העירונית". על תכנון המבנה זכו האדריכלים חיוטין בפרס רכטר לאדריכלות בשנת 1996.
המבנה כולל שלושה אולמות:
- אולם על שם אריה אליאס בו 391 מקומות ישיבה
- אולם על שם שושנה ארבלי-אלמוזלינו בו 186 מקומות ישיבה, ובו גם תצוגה ממבחר אוסף הבובות שלה.
- אולם "מועדון התיאטרון" בו 99 מקומות ישיבה
בנוסף במבנה בית קפה, אכסניה וגן פסלים.
רוב המופעים המוצגים בתיאטרון גבעתיים הם הפקות חיצוניות, אך מדי פעם עולות בתיאטרון הפקות מקור, עם זאת אין לו להקת שחקנים קבועה. בין ההפקות שעלו במשך השנים היו:
- בשנת 2004 עלה המחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב, בבימוי יגאל כהן[24].
- בשנת 2007 עלה המחזה "לשכוח את הרוסטראטוס" מאת גריגורי גורין, בתרגום רועי חן ובבימוי מיכאל קייט[25]. באותה שנה עלתה גם הצגת הילדים "החתול במגפיים" בבימוי של עדי לויתן[26].
- בשנת 2008 עלה המחזה "סיפור אהבה ארץ ישראלי", מונודרמה מאת פנינה גרי ובבימויה, המבוססת על סיפור אהבתה לעלי בן צבי ואסון מותו ערב חתונתם[27]. על תפקידה במחזה זכתה עדי בילסקי בפרס קיפוד הזהב כשחקנית השנה[28].
- בשנת 2022 העלה התיאטרון שתי הפקות מקור: המחזה "צירים" שכתב המחזאי והתסריטאי הבריטי מייק בארטלט[29],וביימה עדי גילת ו"מועדון חברות" מאת גליה כהן יונס ובבימוי של טל וניג[30].
בשנת 2023 עלה המחזה להוריד את הכלב מאת יואב בר-לב ושלומית ארנון, ובכיכובם, בבימויו של ארז שפריר.
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון גבעתיים
- סערה סביב מינוי קיגלר למנהל תיאטרון גבעתיים, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט)
הערות שוליים
עריכה- ^ "גיברה" מרחיב ייצורו של ציוד חדיש לעבודות עפר, על המשמר, 24 במרץ 1964
מפעלי מתכת ,גיברה' , מייצאים ב־80 אלף ד, למרחב, 30 במרץ 1966 - ^ פועלי ,גיברה' בגבעתיים הפגינו בדרישה לפתוח המפעל המושבת, דבר, 27 באוקטובר 1976
ישעיהו אביעם, "סולל בונה" מגנה דרישתם של פועלי גיברה לפיצוי מופרז, מעריב, 25 בנובמבר 1976 - ^ ועדה תבדוק העברת מוסך " גיברה" מגבעתיים, דבר, 26 במאי 1976
מוסך "גיברה" של סולל־בונה בגבעתיים – נפתח מחדש, דבר, 7 בדצמבר 1976 - ^ נדל"ן – סולל בונה: צרות מכל הכיוונים, חדשות, 29 בדצמבר 1986
- ^ אורי גינוסר ואלי דנון, סולל-בונה תעביר כל נכסיה – כולל חברת השקעות – לשיכון עובדים, מעריב, 7 באפריל 1987
- ^ משלחת מגרמניה מבקרת בגבעתיים, דבר, 29 במרץ 1978
אלון שר, השנררים היחפים, מעריב, 13 במרץ 1988 - ^ שלמה פרידמן, ישראלום: מקוריות בעסקי הנייר, באתר גלובס, 5 באוקטובר 1997
- ^ גד פרץ, מסימני המשבר בענף: פלאפון מעבירה את משרדיה מגבעתיים לפתח תקוה, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2019
- ^ אלעזר לוין, הפניקס קנתה משיכון עובדים וישראלום 7 קומות בבניין בגבעתיים בכ-19.25 מיליון, באתר גלובס, 2 בינואר 2000
- ^ 1 2 טל אימגור, עכבר העיר, חדשות במה: שמעון פרס יפתח את פסטיבל "מספרי סיפורים", באתר הארץ, 14 באוגוסט 2012
- ^ הארץ, פסטיבל מיצירותיו של הכוריאוגרף רמי באר, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2001
- ^ עכבר העיר, "רוק N בלוז", באתר הארץ, 9 ביולי 2006
- ^ אסף פטריק, סיפורי המלך ארתור והזאב, באתר הארץ, 5 במרץ 2003
- ^ עידו אמין, חופש הביטוי של אמנון יצחק, באתר הארץ, 14 בינואר 2003
- ^ ציפי שוחט, מנכ"ל חדש לתיאטרון גבעתיים, באתר הארץ, 3 ביוני 2004
- ^ תמרה שרייבר, שחק אותה, רן, באתר גלובס, 1 בינואר 2007
- ^ תמר רותם, יוסי כהן מונה למנכ"ל צוותא, באתר הארץ, 5 בינואר 2014
- ^ עכבר העיר, לשמעון פרס יש משהו לספר, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2007
- ^ תמר רותם, עובדי תיאטרון גבעתיים הכריזו על סכסוך עבודה, באתר הארץ, 10 במרץ 2014
- ^ תמר רותם, הערב: הפגנה של עובדי תיאטרון גבעתיים, באתר הארץ, 24 במרץ 2014
- ^ תמר רותם, מנהל תיאטרון גבעתיים: "לא נאפשר כניסה ללא כרטיסים", באתר הארץ, 20 במרץ 2014
- ^ תיאטרון ע"ש יצחק ירון
- ^ רן בוקר, אוהד קנולר מונה למנהל תיאטרון גבעתיים, באתר ynet, 16 ביולי 2019
- ^ מתן שירם, פריחה שנתאחרה, באתר גלובס, 18 בפברואר 2004
- ^ ציפי שוחט, הצגה חדשה – "מחר", באתר הארץ, 13 בינואר 2007
מיכאל הנדלזלץ, הנבלים וההיסטוריה, באתר הארץ, 12 במרץ 2007 - ^ רונית רוקאס, שמונה ימים על מסך הולוגרמה, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2007
- ^ קובי ניב, בהצגה הזאת כבר היינו, באתר גלובס, 8 ביולי 2008
- ^ ציפי שוחט, 13 זוכים בפרס "קיפוד הזהב" ליוצרי פרינג', באתר הארץ, 29 במרץ 2009
- ^ ננו שבתאי, "צירים": מההריון הזה לא נולד מחזה טוב, באתר הארץ, 3 באפריל 2022
- ^ יואב בירנברג, "על החברה השכולה יגידו: 'איזה מזל שלא הייתם נשואים, שלא היו לכם ילדים'", באתר ynet, 5 בינואר 2022