פואבי
פואבי (באכדית : 𒅤𒀜 pu3-AD או Pu-abi "מילה של אבי"), המכונה גם שובד עקב פרשנות שגויה של סר צ'ארלס לאונרד וולי[1], הייתה מנכבדי העיר השומרית אור, במהלך השושלת המוקדמת של אור (באמצע האלף השלישי לפני הספירה)[1][2]. מעמדה של פואבי שנוי במחלוקת. עפ״י חותמות גליל בקברה, שכותרתו קבר PG 800 בבית הקברות המלכותי באור,[3] כינויה "נין" או "ארש", מילה שומרית המציינת מלכה או כוהנת. לכן היא נקראת בדרך כלל "המלכה פואבי"[1][4]. החותם של פואבי אינו מציין קשר שלה למלך או בעל, וייתכן ששלטה בזכות עצמה.[1][5] יש הסבורים שהייתה אשתו השנייה של המלך מסקלמדוג.[3]
![]() | |||
המלכה פואבי עם משרתים, על חותם צילינדר עשוי לפיס שנמצא בקבר המלכותי באור | |||
לידה |
האלף ה־2.5 לפנה״ס ![]() | ||
---|---|---|---|
מקום קבורה | אור (עיר) | ||
השושלת הראשונה של אור | |||
| |||
| |||
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Ur_excavations_%281900%29_%2814764273291%29.jpg/220px-Ur_excavations_%281900%29_%2814764273291%29.jpg)
הקבר של פואבי
עריכההארכאולוג הבריטי לנרד וולי גילה את קברה של פואבי. הקבר התגלה במסגרת החפירות בעיר אור שהתבצעו בין השנים 1934-1922 במספר משלחות על ידי צוות משותף בחסות המוזיאון הבריטי ומוזיאון אוניברסיטת פנסילבניה לארכאולוגיה ואנתרופולוגיה[2]. הקבר עצמו נחפר החל מהמשלחת של 1927-8[6]. הצוות של וולי כלל את עמיתתו, קתרין וולי (אנ') (שהפכה לאשתו במהלך אחת המשלחות כדי להשקיט את החשש של מנהל מוזיאון אוניברסיטת פנסילבניה מפני רווקה שמשתתפת במשלחת), שציירה את התרשימים המפורטים של האתר.[7] קברה של פואבי נמצא יחד עם כ-1,800 קברים נוספים בבית הקברות המלכותי באור, מתוכם וולי סיווג 16 כקברים מלכותיים, לפי המבנה שלהם, ומכיוון שהכילו בנוסף לאנשי אצולה גם משרתים שנקברו ביחד איתם, נשים וגברים[1].
חפצים בקבר
עריכהמספר חפצי הקבר שחשף וולי בקברה של פואבי היה מדהים. הם כללו כיסוי ראש כבד וזהוב עשוי עלי זהב; לירה (כלי נגינה) עם ראש שור מזוקן משובץ בזהב ובאבן החן לפיס לזולי; שפע של כלי שולחן מזהב וכסף. על השלד שלה נמצאו קישוטים רבים: חרוזים עשויים מזהב, אבני קרנליאן ולפיס לזולי המשמשים בשרשראות וחגורות. היא ענדה טבעות זהב על כל אחת מאצבעותיה, ועל הסיכות שבעבר החזיקו את הבגד שלה, היו חותמות גליליות שעליהן היה כתוב שמה.[1][5]
בורות המוות
עריכהמספר "בורות מוות" נמצאו מחוץ לחדרים וכן מעל הלשכה של פואבי[5]. הם נקראו בורות מוות על ידי וולי מכיוון שהכילו מספר רב של שלדים, "קורבנות" ככל הנראה, שהוצאו להורג כדי "ללוות" את מלכתם לאחר מותה[8][1]. בור המוות הגדול והידוע ביותר נקרא PG 1237, והוא הכיל 74 שלדים, 6 גברים ו-68 נשים (את המין וולי הסיק מהחפצים ולא מהעצמות, שלא נשמרו במצב טוב), מעוטרים בעיטורי זהב, כסף ואבני לפיס.[8][9] בשל מיקומם של הבורות והעדר כללי של ראיות, לא ברור לגמרי אם בורות המוות קשורים ישירות לפואבי.[5]
תיאוריות של סיבת המוות
עריכהעדויות שנגזרו מסריקות CAT של מוזיאון אוניברסיטת פנסילבניה מצביעות על כך שחלק מקורבנות האדם הוקרבו באופן אלים. דפוסי הניפוץ על הגולגולות מתאימים לפגיעת כלי מחודד וכבד. כלי קטן דמוי פטיש נמצא על ידי וולי במהלך חפירתו המקורית. הגודל והמשקל של הכלי מתאימים לנזק שנגרם לשני גופות שנבדקו על ידי אוברי באדסגארד (Aubrey Baadsgaard), דוקטורנטית באוניברסיטת פנסילבניה. כמו כן נמצא שם צינובר, או שאריות אדי כספית, שהיה בשימוש למניעה או האטה של פירוק הגופות עד להשלמת טקסי הקבורה הדרושים.[10][8]
מיקום הממצאים
עריכההממצאים שנחפרו ע״י המשלחת של וולי חולקו בין המוזיאון הבריטי בלונדון, מוזיאון אוניברסיטת פנסילבניהמפנסילבניה, והמוזיאון הלאומי בבגדד.[11] כמה פריטים מהמוזיאון הלאומי בבגדד נבזזו ואבדו לאחר מלחמת המפרץ השנייה ב-2003, אך רובם נמצאו בסופו של דבר[12].
חפצי אמנות מהקבר המלכותי
עריכה-
חותם גלילי של המלכה פואבי, שנמצא בקברה ועליו רשום שמה.[13]
-
הלירה של המלכה פואבי, הקבר המלכותי באור.[14]
-
ראש לביאה מכסף. נמצא בבור המוות בכניסה לקברה של פואבי[14]. העיניים עשויות צדפות ולפיס לזולי. לפי ההשערה של וולי פריט זה היה חלק מכיסא.
-
חותם גלילי מלפיס לזולי, מהקבר PG800. על החותם רשום A-bara-ge[15]
לקריאה נוספת
עריכה- Woolley, Sir Leonard (1950). Ur of the Chaldees: a Record of Seven Years of Excavation (Edition: 2 ed.). Penguin Books.
- הפרסומים המקוריים של וולי מהמשלחות באור:
- Woolley, C. Leonard (1923). "The excavations at UR of the Chaldees, 1922–23". pp. 297–305. doi:10.1080/03068372308724849.
- Woolley, C. Leonard (1925). "The Excavations at Ur, 1924–1925". The Antiquaries Journal: 347–402. doi:10.1017/S0003581500009161.
- Woolley, C. Leonard (1927). "The Excavations at Ur, 1926–7". The Antiquaries Journal: 385–423. doi:10.1017/S0003581500057176.
- Woolley, C. Leonard (1928). "Excavations at Ur, 1926–7. Part II". The Antiquaries Journal: 1–29. doi:10.1017/S0003581500057565.
- Woolley, C. Leonard (1928). "Excavations at Ur, 1927–8". The Antiquaries Journal: 415–448. doi:10.1017/S0003581500012518.
- Woolley, C. Leonard (1930). "Excavations at Ur, 1929-30". The Antiquaries Journal: 315–343. doi:10.1017/S0003581500049192.
- Woolley, C. Leonard (1932). "Excavations at Ur, 1931–2". The Antiquaries Journal: 355–392. doi:10.1017/S0003581500044097.
- Woolley, C. Leonard (1934). "The Excavations at Ur, 1933–4". The Antiquaries Journal: 355–378. doi:10.1017/S0003581500046771.
קישורים חיצוניים
עריכה- המלכה פואבי (מוזיאון פן)
- תוכנית קבר המלכה פואבי.
- הקברים המלכותיים של אור במוזיאון אוניברסיטת פנסילבניה
- ג'יין היקמן : תכשיטים "יופי לאורך הדורות": לבושים כדי לקשט, הרצאה במוזיאון פן, שפורסמה ב-YouTube ב-16 בנובמבר 2011
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 3 4 5 6 7 Queen Puabi's Headdress from the Royal Cemetery at Ur - Penn Museum, The Penn Museum Website
- ^ 1 2 Woolley's Excavations, Ur Online (באנגלית)
- ^ 1 2 Reade, Julian (2003). Art of the First Cities: The Third Millennium B.C. from the Mediterranean to the Indus (באנגלית). Metropolitan Museum of Art. p. 96. ISBN 978-1-58839-043-1.
- ^ Edited by Richard Zettler and Lee Horne, Treasures from the Royal Tombs of Ur, University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, 1998, עמ' 78, ISBN 978-0-924171-55-0. (באנגלית)
- ^ 1 2 3 4 William B. Hafford, Expedition Magazine | A Spectacular Discovery, Penn Museum Website, 2018 (באנגלית)
- ^ C. Leonard Woolley, Excavations at Ur, 1927–8, The Antiquaries Journal 8, 1928-10, עמ' 439-447 doi: 10.1017/S0003581500012518
- ^ Katharine Elizabeth (Menke) (Keeling) Woolley, Ur Online (באנגלית)
- ^ 1 2 3 Heather Pringle, The Last Word On Nothing | Sleuthing around the Great Death-Pit, The Last Word On Nothing, April 29, 2011
- ^ Vidale M., PG 1237, Royal Cemetery of Ur: Patterns in Death., Cambridge Archaeological Journal. 21(3), 2011, עמ' 428
- ^ Aubrey Baadsgaard, Janet Monge, Samantha Cox, Richard L. Zettler, Human sacrifice and intentional corpse preservation in the Royal Cemetery of Ur, Antiquity 85, 2011-03, עמ' 27–42 doi: 10.1017/S0003598X00067417
- ^ Department of Ancient Near Eastern Art, Ur: The Royal Graves | Essay | The Metropolitan Museum of Art | Heilbrunn Timeline of Art History, The Met’s Heilbrunn Timeline of Art History, October 2003 (באנגלית)
- ^ Matthew Bogdanos, The Casualities of War: The Truth about the Iraq Museum, American Journal of Archaeology 109, 2005, עמ' 478, 507, 517
- ^ CDLI Seals 001441 (physical) (P247683), Cuneiform Digital Library Initiative Website (באנגלית)
- ^ 1 2 K. Kris Hirst, Artifacts of the Royal Cemetery of Ur, ThoughtCo, 2019 (באנגלית)
- ^ Pr, Univ Of Pennsylvania; Anthropology, University of Pennsylvania Museum of Archaeology and; Hansen, Donald P.; Pittman, Holly (1998). Treasures from the Royal Tombs of Ur (באנגלית). UPenn Museum of Archaeology. p. 78. ISBN 978-0-924171-54-3.