פרס דוב הזהב
הפרס היוקרתי ביותר המוענק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
(הופנה מהדף פרס דב הזהב)
פרס דוב הזהב (בגרמנית: Goldener Bär) הוא הפרס היוקרתי ביותר המוענק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, עבור הסרט הטוב ביותר שהוקרן בפסטיבל.[1] פסל דוב הזהב נוצר בשנת 1932 על ידי הפסלת הגרמנייה, רנה זינטניס, בשם "הדוב הברלינאי".[2] הדוב מופיע על סמל ברלין ועל דגל ברלין. העתקים ראשונים של פסלה של זינטניס הוענקו בטקס פסטיבל ברלין של שנת 1953, שהיה השלישי מתחילת הפסטיבל.
![]() | |
פסלון הפרס | |
מיקום הטקס | ברלין |
---|---|
מדינה |
![]() |
הגוף המעניק | פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין |
תקופת הפרס | 1951–הווה (כ־73 שנים) |
אתר רשמי |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Munich_Berliner_B%C3%A4r_Memorial_01.jpg/200px-Munich_Berliner_B%C3%A4r_Memorial_01.jpg)
עד שנת 1960 חלוקו פסלונים שבהם ידו הימנית של הדוב מונפת, אולם בפסטיבל הוחלט באותה שנה לשנות את עיצוב הפסלון כך שידו השמאלית של הדוב תהיה מורמת.[3]
בשנת 2019, זכה הסרט "מילים נרדפות" של נדב לפיד בפרס דוב הזהב.[4][5]
בשנת 2020, בוטל פרס דוב הכסף באופן זמני, לאחר שנחשף אלפרד באואר, שהיווה לו השראה, היה נאצי איש אס־אה בדרגה בכירה שלקח חלק במערך התעמולה של גבלס.[6]
דוב הזהב לסרט הטוב ביותר
עריכהשנה | שם הסרט | כותרת מקורית | במאי | מדינה | ||
---|---|---|---|---|---|---|
1950s | ||||||
1951 – West German Jury Vote | ||||||
1951 | ארבעה בג'יפ (דוב הזהב לדרמה) | Die Vier im Jeep | לאופולד לינדטברג | שווייץ | ||
Without Leaving an Address (דב הזהב לקומדיה) | ...Sans laisser d'adresse | Jean-Paul Le Chanois | צרפת | |||
In Beaver Valley (דוב הזהב לתיעודי) | James Algar | ארצות הברית | ||||
Justice Is Done (דוב הזהב למותחן) | Justice est faite | André Cayatte | צרפת | |||
סינדרלה (דוב הזהב למיוזיקל) | וילפרד ג'קסון | ארצות הברית | ||||
1952–1955 – Audience Vote | ||||||
1952 | One Summer of Happiness | Hon dansade en sommar | Arne Mattsson | שוודיה | ||
1953 | The Wages of Fear | Le salaire de la peur | Henri-Georges Clouzot | צרפת איטליה | ||
1954 | בחירתו של הובסון | דייוויד לין | הממלכה המאוחדת | |||
1955 | Die Ratten | Robert Siodmak | מערב גרמניה | |||
1956–present – International Jury | ||||||
1956 | Invitation to the Dance | ג'ין קלי | ארצות הברית | |||
1957 | 12 המושבעים | סידני לומט | ||||
1958 | תותי בר | Smultronstället | אינגמר ברגמן | שוודיה | ||
1959 | הדודנים | Les cousins | קלוד שברול | צרפת | ||
1960s | ||||||
1960 | El Lazarillo de Tormes | César Fernández Ardavín | ספרד | |||
1961 | הלילה | מיכלאנג'לו אנטוניוני | איטליה צרפת | |||
1962 | A Kind of Loving | ג'ון שלזינגר | ארצות הברית | |||
1963 | To Bed or Not to Bed (ex aequo) | Il diavolo | Gian Luigi Polidoro | איטליה | ||
Bushido: The Cruel Code of the Samurai (ex aequo) | 武士道残酷物語 / Bushidō zankoku monogatari | Tadashi Imai | יפן | |||
1964 | Dry Summer | Susuz yaz | Metin Erksan | טורקיה | ||
1965 | אלפאוויל (סרט) | Alphaville, une étrange aventure de Lemmy Caution | ז'אן-לוק גודאר | צרפת | ||
1966 | ללא מוצא | רומן פולנסקי | הממלכה המאוחדת | |||
1967 | The Departure | Le départ | Jerzy Skolimowski | בלגיה | ||
1968 | Who Saw Him Die? | Ole dole doff | Jan Troell | שוודיה | ||
1969 | Early Works | Rani radovi | Želimir Žilnik | יוגוסלביה | ||
1970s | ||||||
1970 | לא הוענק פרס.[7] | |||||
1971 | הגן של פינצי קונטיני | Il giardino dei Finzi Contini | ויטוריו דה סיקה | איטליה | ||
1972 | The Canterbury Tales | I racconti di Canterbury | פייר פאולו פאזוליני | |||
1973 | Distant Thunder | Ashani Sanket | סטיאג'יט ריי | הודו | ||
1974 | המרוץ לצמרת של דודי קרביץ | Ted Kotcheff | קנדה | |||
1975 | Adoption | Örökbefogadás | Márta Mészáros | הונגריה | ||
1976 | באפלו ביל והאינדיאנים | רוברט אלטמן | ארצות הברית | |||
1977 | The Ascent | Восхождение / Voskhozhdeniye | לריסה שפיטקו | ברית המועצות | ||
1978 | Las truchas (ex aequo) | José Luis García Sánchez | ספרד | |||
What Max Said (ex aequo) | Las palabras de Max | Emilio Martínez-Lázaro | ||||
Ascensor (ex aequo) | Tomás Muñoz | |||||
1979 | David | Peter Lilienthal | מערב גרמניה | |||
1980s | ||||||
1980 | Heartland (ex aequo) | Richard Pearce | ארצות הברית | |||
Palermo or Wolfsburg (ex aequo) | Palermo oder Wolfsburg | Werner Schroeter | מערב גרמניה | |||
1981 | Deprisa, deprisa | Carlos Saura | ספרד | |||
1982 | Veronika Voss | Die Sehnsucht der Veronika Voss | ריינר ורנר פאסבינדר | מערב גרמניה | ||
1983 | Ascendancy (ex aequo) | Edward Bennett | הממלכה המאוחדת | |||
La colmena (ex aequo) | Mario Camus | ספרד | ||||
1984 | Love Streams | ג'ון קסאווטס | ארצות הברית | |||
1985 | The Woman and the Stranger (ex aequo) | Die Frau und der Fremde | Rainer Simon | מזרח גרמניה | ||
Wetherby (ex aequo) | דייוויד הר | הממלכה המאוחדת | ||||
1986 | Stammheim | Stammheim – Die Baader-Meinhof-Gruppe vor Gericht | Reinhard Hauff | מערב גרמניה | ||
1987 | The Theme | Teмa / Tema | Gleb Panfilov | ברית המועצות | ||
1988 | סורגום אדום | 红高粱 / Hong gao liang | ג'אנג יי-מו | הרפובליקה העממית של סין | ||
1989 | איש הגשם | בארי לוינסון | ארצות הברית | |||
1990s | ||||||
1990 | תיבת הנגינה | קוסטה גברס | ארצות הברית | |||
Larks on a String (ex aequo) | Skřivánci na niti | יז'י מנדל | צ'כוסלובקיה | |||
1991 | The House of Smiles | La casa del sorriso | Marco Ferreri | איטליה | ||
1992 | גרנד קניון | לורנס קסדן | ארצות הברית | |||
1993 | Woman Sesame Oil Maker (ex aequo) | 香魂女 / Xiāng hún nǚ | Xie Fei | הרפובליקה העממית של סין | ||
The Wedding Banquet (ex aequo) | 喜宴 / Xi yan | אנג לי | טיוואן ארצות הברית | |||
1994 | בשם האב | ג'ים שרידן | הממלכה המאוחדת | |||
1995 | The Bait | L'appât | ברטראן טברנייה | צרפת | ||
1996 | על תבונה ורגישות | אנג לי | ארצות הברית | |||
1997 | The People vs. Larry Flynt | מילוש פורמן | ||||
1998 | Central Station | Central do Brasil | Walter Salles | ברזיל | ||
1999 | הקו האדום | טרנס מאליק | ארצות הברית | |||
2000s | ||||||
2000 | מגנוליה | פול תומאס אנדרסון | ארצות הברית | |||
2001 | Intimacy | Patrice Chéreau | הממלכה המאוחדת צרפת | |||
2002 | המסע המופלא | 千と千尋の神隠し / Sen to Chihiro no kamikakushi | הייאו מיאזאקי | יפן | ||
Bloody Sunday (ex aequo) | פול גרינגראס | הממלכה המאוחדת אירלנד | ||||
2003 | In This World | Michael Winterbottom | הממלכה המאוחדת | |||
2004 | Head-On | Gegen die Wand | פאטי אקין | גרמניה טורקיה | ||
2005 | U-Carmen eKhayelitsha | Mark Dornford-May | דרום אפריקה | |||
2006 | Grbavica | Jasmila Žbanić | בוסניה והרצגובינה | |||
2007 | Tuya's Marriage | 图雅的婚事 / Túyǎ de hūnshì | Wang Quan'an | הרפובליקה העממית של סין | ||
2008 | יחידת עילית | Tropa de Elite | José Padilha | ברזיל | ||
2009 | חלב הצער | La teta asustada | Claudia Llosa | פרו | ||
2010s | ||||||
2010 | Honey | Bal | Semih Kaplanoğlu | טורקיה | ||
2011 | פרידה | جدایی نادر از سیمین / Jodaí-e Nadér az Simín | אסגאר פרהאדי | איראן | ||
2012 | קיסר חייב למות | Cesare deve morire | האחים טביאני | איטליה | ||
2013 | Child's Pose | Poziția copilului | Călin Peter Netzer | רומניה | ||
2014 | Black Coal, Thin Ice | 白日焰火 / Bai ri yan huo | Diao Yinan | הרפובליקה העממית של סין | ||
2015 | Taxi | تاکسی / Taxi | ג'עפר פאנאהי | איראן | ||
2016 | Fire at Sea | Fuocoammare | Gianfranco Rosi | איטליה | ||
2017 | On Body and Soul | Testről és lélekről | אילדיקו אניידי | הונגריה | ||
2018 | Touch Me Not | Nu mă atinge-mă | Adina Pintilie | רומניה | ||
2019 | מילים נרדפות | Synonymes | נדב לפיד | ישראל | ||
2020s | ||||||
2020 | אין רשע בעולם | شیطان وجود ندارد / Sheytan vojud nadarad | Mohammad Rasoulof | איראן | ||
2021 | מין חסר מזל או פורנו משוגעים | Babardeală cu bucluc sau porno balamuc | ראדו ג'ודה | רומניה | ||
2022 | אלקאראס | Alcarràs | Carla Simón | ספרד, איטליה | ||
2023 | על האדמנט | Sur l'Adamant | Nicolas Philibert | צרפת, יפן | ||
2024 | Dahomey | Mati Diop | צרפת, סנגל, בנין |
זכיות מרובות
עריכה- אנג לי (1993, 1996)
Year | Winner(s) |
---|---|
1982 | ג'יימס סטיוארט |
1988 | אלק גינס |
1989 | דסטין הופמן |
1990 | אוליבר סטון |
1993 | גרגורי פק ובילי וילדר |
1994 | סופיה לורן |
1995 | אלן דלון |
1996 | איליה קאזאן וג'ק למון |
1997 | קים נובאק |
1998 | קתרין דנב |
1999 | שירלי מקליין |
2000 | ז'אן מורו |
2001 | קירק דאגלס |
2002 | רוברט אלטמן וקלאודיה קרדינלה |
2003 | אנוק איימה |
2004 | Fernando Solanas |
2005 | Im Kwon-taek and Fernando Fernán Gómez |
2006 | איאן מקלן ואנדז'יי ויידה |
2007 | ארתור פן |
2008 | פרנצ'סקו רוזי |
2009 | מוריס ז'אר |
2010 | Wolfgang Kohlhaase וחנה שיגולה |
2011 | ארמין מילר-שטאל |
2012 | מריל סטריפ |
2013 | קלוד לנצמן[8] |
2014 | קן לואץ'[9] |
2015 | וים ונדרס[10] |
2016 | Michael Ballhaus[11] |
2017 | Milena Canonero |
2018 | וילם דפו |
2019 | שארלוט רמפלינג |
2020 | הלן מירן[12] |
2021 | לא חולק פרס בגלל הקורונה |
2022 | איזבל הופר |
2023 | סטיבן ספילברג |
2024 | מרטין סקורסזה |
ראו גם
עריכה- פרס דוב הכסף – ופרסים אחרים המוענקים בפסטיבל הקולנוע בברלין
- פרס דקל הזהב – הפרס היוקרתי ביותר המוענק בפסטיבל הקולנוע בקאן
- פרס אריה הזהב – הפרס היוקרתי ביותר המוענק בפסטיבל הסרטים של ונציה
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של פרס דוב הזהב
- אתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
הערות שוליים
עריכה- ^ Prizes of the International Jury, Berlinale Festival
- ^ The woman behind the Bär, Exberliner, 2018
- ^ James F. English, The Economy of Prestige: prizes, awards, and the circulation of cultural value, Harvard University Press, 2009, עמ' 167
- ^ שמוליק דובדבני, אינה טוקר, הישג קולנועי: סרטו של נדב לפיד זכה בפרס דב הזהב, באתר ynet, 16 בפברואר 2019
- ^ 69th Berlin International Film Festival 2019, Berlin Film Festival
- ^ גרדיאן, נירית אנדרמן, בוטל פרס דוב הכסף בפסטיבל ברלין. הבמאי שהיווה לו השראה נחשף כנאצי, באתר הארץ, 1 בפברואר 2020
- ^ "Berlinale 1970: Prize Winners". berlinale.de. נבדק ב-7 במרץ 2010.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Claude Lanzmann to receive Berlin's Honorary Golden Bear". screendaily. נבדק ב-2012-12-13.
- ^ "Homage and Honorary Golden Bear for Ken Loach". berlinale.de. אורכב מ-המקור ב-2013-12-15. נבדק ב-12 בדצמבר 2013.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Homage 2015 and Honorary Golden Bear for Wim Wenders". berlinale.de. נבדק ב-5 באוקטובר 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Martin Scorsese's Longtime Cinematographer Michael Ballhaus Is Set To Be Honoured With A Lifetime Achievement Award At The 2016 Berlin International Film Festival". contactmusic.com. נבדק ב-1 בדצמבר 2015.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Homage and Honorary Golden Bear 2020 for Dame Helen Mirren". Internationale Filmfestspiele Berlin. נבדק ב-19 בדצמבר 2019.
{{cite web}}
: (עזרה)